Odreniny vnútorných stehien: Ako im v lete zabrániť?

Nepríjemný jav zapríčiňuje podráždenú kožu, vyrážky i krvavé rany.

Šúchanie stehna o stehno je nepríjemnou letnou realitou pre mnohé ženy. Počasie si žiada krátke a ľahké sukne či šaty. S tým však v mnohých prípadoch prichádza na scénu aj otázka, ako veľmi boľavý bude deň v zvolenom outfite. Niekomu to môže pripadať vtipné, no ide o záležitosť, ktorá ženám často narúša každodenný komfort. Problém s odieraním je typický aj pre ramená, ktoré sa môžu trieť pri chôdzi či iných činnostiach o hrudník. Nemusí pritom ísť len o ženy, ktoré majú nadváhu. Môže ísť aj o ľudí vrátane mužov, ktorí majú silnejšie stehná alebo ruky, dlho chodia, viac sa potia, majú oblečené silonové pančušky alebo vykonávajú intenzívnejší pohyb, napríklad beh, pri ktorom môže dochádzať k obtieraniu stehien o seba. S odieraním vnútorných stehien majú často problémy aj kulturisti. Pri tvorení kombinácií oblečenia na najbližší deň možno aj vy myslíte na to, či sa vám pri jeho nosení nebudú stehná o seba odierať. Je prirodzené, že premýšľame aj nad tým, či vybraný produkt, ktorý nás má pred trením ochrániť, budeme schopní počas dňa opakovane aplikovať na ohrozené miesto, či máme dosť miesta v kabelke, alebo či sa nám produkt neotrie na stoličku alebo oblečenie. Ak preventívne opatrenia nie sú dostatočné a rovnako ani starostlivosť po podráždení, môže toto „zranenie“ pretrvať dlhé dni a byť fyzicky aj esteticky nepríjemné. Okrem toho je následne veľmi problematické obliecť si opäť kúsok odevu, ktorý by vnútorné časti stehien odhaľoval a tie tak opäť podstupovali tortúru kombinácie tepla a vlhka. Keď je však teplo, nemožno nosiť celé leto legíny. Ako teda vyriešiť túto dilemu? Jedným z ponúkaných riešení súčasnosti je špeciálna kozmetika. Nie každá je vyrábaná práve na tento účel, pokožke však pomôže. Najklasickejším riešením je vysúvací tuhý deodorant, ktorý obsahuje rôzne regeneračné zložky a vytvára na koži „filter“, čím pôsobí ako akýsi lubrikant. Ten vám na chvíľu od odierania uľaví. Treba ho nanášať počas dňa opakovane. A pozor na produkty, ktoré obsahujú alkohol. Tým sa vyhnite. Ľudia spomínajú na internete rôzne ďalšie triky. Medzi nimi je napríklad aplikácia suchého šampónu na miesta, ktoré sa vzájomne dotýkajú, vazelína alebo špeciálne balzamy. Na trhu pritom existujú aj špeciálne produkty, púdre, ktoré pokožku vysúšajú a chránia. Rovnako účinný môže byť aj klasický detský púder. To, čo vám najviac sadne, si musíte otestovať nakoniec samy. Už aj bežné módne reťazce ponúkajú v rámci drobných doplnkov špeciálne bandáže alebo stehenné pásy, ktoré sa navlečú na ohrozenú časť stehna a mechanicky ju chránia. Dostupné sú rôzne čipkované druhy alebo klasické jednofarebné hladké typy na štýl „samodržiek“. Pásy poskytujú najviac voľnosti a neobmedzujú. Háčik môže byť v tom, že sa zvyknú vyhŕňať a stáčať. Občas sú pod šatami vhodnejším riešením obtiahnuté krátke legíny typu „boxerky“ alebo bavlnené nohavice, inokedy zas sťahujúce semibody, ktoré zakrývajú aj stehná, alebo samodržiace silonové pančuchy. Pozor však na silonové pančuchy v celku, umelý materiál má tendenciu zadržiavať teplo a aj v nich môže dochádzať k nepríjemnému dráždeniu vnútorných strán stehien.


Máme nového suseda

Chodí sa prechádzať po zábradlí strešnej terasy a kochá sa vyhliadkou na mesto.

Novostavba v našom dvore má nového obyvateľa. Strechu si privlastnil havran. Chodí sa prechádzať po zábradlí strešnej terasy, kochá sa vyhliadkou z ventilácie – najvyššie položeného bodu stavby. Je tam vždy sám. Na ostatné strechy v okolí chodia aj holuby a hrdličky, no táto strecha zostáva iba havranovi. Možno je to havran kontrolór, ktorý krúti hlavou nad zahusťovaním zástavby v Starom Meste. Možno je to maskot developerov, kochajúci sa svojím kráľovstvom. Neviem, lebo nikdy nič nepovie. Len sa tam pravidelne prechádza, čo vždy fascinuje môjho kocúra, ktorý sa naň pozerá z okna. Trošku sa desím, že mi ten havran príde v decembri vyklopkávať na okno s nejakým zákerným „nevermore“. Zatiaľ sa každopádne nie je čoho obávať, na plné pecky ho prehlušuje jarný štebot vtákov. Možno to zmámi aj havrana a privedie si na strechu družku. Namiesto strašenia ľudí založia havraniu kolóniu a bude tu veselo.


DNES PÍŠE PETER MACSOVSZKYVlastniť a používať. Napríklad človeka

Pre majiteľa firmy je zamestnanec vec, ktorá keď ochorie a zostarne, stane sa neužitočnou. Úradník vidí v stránke otravnú vec, ktorá nemá vlastný mozog, život, city.

Autor je spisovateľ Azda najväčším problémom medziľudských vzťahov je, že človek sa nevie vcítiť do druhého človeka. Nevníma ho ako živú, samostatnú bytosť, ktorá má svoj komplikovaný príbeh, ale ako vec. Ako statický objekt umiestnený v priestore, v určitom časovom okamihu. A pritom každý z nás prechádza zmenami. Vnútornými i vonkajšími. Vonkajšie zmeny druhého človeka, samozrejme, registrujeme, no nad tým, čo všetko sa odohralo a odohráva v jeho vnútri, veľmi nepremýšľame. Cioran v Zošitoch píše, že aj keď sa náš priateľ z detstva zmenil, vždy sa k nemu budeme správať tak, ako keby za desiatky rokov žiadnymi zmenami neprešiel. Nemohli by sme zvádzať zápas o prežitie, keby sme pripustili, že aj ten druhý je živá a cítiaca bytosť. Pohodlnejšie je považovať ho za predmet, ktorý nám stojí v ceste a ktorý môžeme presunúť, odsunúť, niekam položiť, odložiť, prípadne rovno odkopnúť. Vojaci by nemohli bojovať, keby si uvedomovali, že zabíjajú takých istých ľudí, ako sú oni. Nepriateľ je len vec. Inoverec pre náboženského teroristu takisto. Pre majiteľa firmy je zamestnanec vecou, ktorá keď ochorie a zostarne, stane sa neužitočnou. Úradník vidí v stránke otravnú vec, ktorá nemá vlastný mozog, súkromný život, city, spomienky, traumy. Pacienti sú pre medicínsku mašinériu len vecami, ktoré – podľa momentálnej potreby – musia byť buď postupne, nenápadne likvidované, alebo bez rozmyslu udržiavané pri živote. Pre učiteľa sa študent stal nástrojom obživy. Svet je čoraz „vecnejší“ a my sa tvárime, že takto to má byť. Vecný pohľad na veci nemôže nikomu uškodiť, myslíme si. Nikolaj Berďajev v knihe Duch a realita píše: „Objektivizácia má dvojaký význam. Znamená úpadok sveta, jeho rozdrobenosť a ujarmenosť, pričom existenciálne subjekty, osobnosti sa menia na veci, predmety, objekty. Ale znamená aj akty subjektu, osobného ducha, upriamené na nadviazanie stykov a komunikácie v tomto dekadentnom svete.“ Nadviazanie stykov a komunikácie… Filozofka Éva Ancsel v útlej knižke Miera alebo nedostatok miery človeka použila výraz „horizontálna gravitácia“, pod ktorým rozumie zodpovednosť voči tomu druhému. V závere knižky píše, že aj keď sa obraciame k druhému človeku, všímame si na ňom len určité detaily. Len tie, z ktorých môžeme mať prospech. Takýto postoj nám znemožňuje pochopiť, že aj ten druhý má svoj vnútorný život. Ešte aj v najužších vzťahoch, akým je napríklad manželstvo, na to veľmi radi zabúdame. Pretože toho druhého chceme len „vlastniť“ a „používať.“ Tento text ste mohli čítať vďaka tomu, že platíte za obsah. Vážime si to.


Erdoganova strana pôjde do prezidentských volieb s nacionalistickou MHP

Predstavitelia vyhlásili, že sa dohodli na volebnom spojenectve.

ISTANBUL. Vládnuca turecká Strana spravodlivosti a rozvoja (AKP) prezidenta Recepa Tayyipa Erdogana pôjde do budúcoročných volieb novej hlavy štátu spoločne so Stranou nacionalistického hnutia (MHP). Predstavitelia oboch subjektov v stredu vyhlásili, že sa dohodli na volebnom spojenectve. Podľa agentúry Reuters je tento krok zameraný na opätovné zabezpečenie požadovaných 50 percent hlasov pre Erdogana. Dohoda uzavretá medzi AKP a MHP takisto zahŕňa opatrenia týkajúce sa volebnej bezpečnosti. Očakáva sa, že opozícia to bude vnímať ako otvorené dvere pre potenciálne manipulovanie s výsledkami hlasovania. Vytvorenie aliancie podčiarkuje Erdoganovu pokračujúcu závislosť od MHP, najmenšej zo štyroch parlamentných frakcií. MHP minulý rok podporila hlasovanie o vytvorení prezidentského úradu so širokými exekutívnymi právomocami. Návrh legislatívy však prešiel iba tesne, keď ho podporilo 51,4 percenta tureckých zákonodarcov. Krajinu čakajú v roku 2019 prezidentské i parlamentné voľby. V parlamentných voľbách v roku 1999 získala MHP 18 percent hlasov, ale v roku 2002 zostala pol percenta pred požadovaným desaťpercentným prahom potrebným pre vstup do parlamentu. Strana v nasledujúcich voľbách už tento prah vždy prekonala. Popularita MHP je medzi tvrdými nacionalistami, ktorí sú ohľadom spojenectva s Erdoganom opatrní, na ústupe. MHP v sebe podľa agentúry Reuters spája nacionalizmus a skepsu voči Západu. Strana taktiež ostro vystupuje proti autonómii pre kurdskú menšinu žijúcu v Turecku. Predsedom strany je od roku 1997 Devlet Bahčeli.


Mladý cyklista hrozivo spadol, mal poruchu riadidiel

Nezranil sa vážne, ale z pretekov musel odstúpiť.

BRATISLAVA. Jazdec vývojového tímu francúzskej stajne Ag2r La Mondiale nepríjemne spadol v 2. etape Tour de Moselle. Maxime Roger bol druhý v priebežnej celkovej klasifikácii francúzskych amatérskych pretekov, keď sa vydal na svoju jazdu v časovke. V etape okolo Angevilliers nabral veľkú rýchlosť, až 60 kilometrov za hodinu. Keď mu zrazu zlyhala časovkárska hrazda, čo je súčasť riadidiel v špeciálnych časovkárskych bicykloch. Roger prudko dopadol na zem a po betóne sa šmýkal niekoľko metrov. Preteky musel opustiť. Prekvapivo sa 21-ročný cyklista vážne nezranil a pre DirectVelo povedal, že sa okamžite podrobil testom, ktoré ukázali, že bolesť kolena mu pravdepodobne neukončí sezónu. Z pretekov však odstúpil.


Palubný personál Ryanairu v Írsku bude zastupovať odborový zväz Fórsa

Ide už o štvrtú dohodu medzi Ryanairom a odborovými organizáciami.

DUBLIN. Írska nízkonákladová letecká spoločnosť Ryanair podpísala dohodu s odborovým zväzom Fórsa o tom, že bude zastupovať palubný personál firmy v Írsku. Ryanair o tom informoval vo štvrtok v tlačovej správe, ktorú poskytol agentúre SITA. Ide už o štvrtú takúto dohode po tom, ako letecká spoločnosť podpísala v Taliansku dohodu s odborovými organizáciami ANPAC, ANPAV a Fit-Cisl, vo Veľkej Británii s odborovým zväzom UNITE a v Nemecku s odborovou organizáciou Ver.di. "Tešíme sa na úzku spoluprácu so zväzom Fórsa pri riešení problémov týkajúcich nášho priamo zamestnávaného palubného personálu v Írsku," povedal personálny riaditeľ Ryanairu Eddie Wilson. Spory medzi leteckou spoločnosťou a časťou jej pilotov v Írsku v otázke presunov medzi základňami, dovoleniek a v ďalších oblastiach viedli počas leta k piatim jednodňovým štrajkom, do ktorých bolo zapojených približne 100 z 350 írskych pilotov spoločnosti.


Na pobreží Nového Zélandu uhynulo päť kosatiek

Na pobreží Mysu Runaway uviazlo celkovo šesť veľrýb, záchranárom sa však podarilo dostať spať do mora iba jednu.

WELLINGTON. Päť kosatiek dravých uhynulo po uviaznutí na pláži východného pobrežia Nového Zélandu, oznámil vo štvrtok tamojší rezort životného prostredia. Na pobreží Mysu Runaway uviazlo celkovo šesť týchto veľrýb, záchranárom sa však podarilo dostať spať do mora iba jednu. Lokalita sa nachádza v zálive Bay of Plenty (Te Moana-a-Toi v maorijčine) na Severnom ostrove. Predstavitelia zmieneného ministerstva teraz v spolupráci s miestnym maorijským kmeňom vypracovávajú plán na pochovanie uhynutých kosatiek, známych tiež ako Orcinus orca. Kosatky dravé patria do skupiny delfínovitých a na Novom Zélande sú klasifikované ako "celoštátne ohrozené" živočíchy. Podľa vládnych odhadov ich žije v novozélandských vodách 150 až 200. Pozdĺž pobrežia prekonávajú veľké vzdialenosti. Vo februári uviazlo a uhynulo na Južnom ostrove viac než tristo kusov guľohlavcov. Išlo o jeden z najväčších masových úhynov veľrýb v dejinách tejto oceánskej krajiny.


ONLINE: FC Nitra zdolal v 1. kole Fortuna ligy MŠK Žilina 1:0

NITRA. Futbalisti úradujúceho slovenského majstra MŠK Žilina vstúpili do novej sezóny Fortuna ligy 2017/2018 nečakane bez zisku bodu. Na ihrisku nováčika z Nitry prehrali 0:1. Žilina je pritom opätovne jedným z najväčších favoritov na zisk titulu, po vypadnutí z Ligy majstrov sa navyše môže sústrediť iba na domácu súťaž. Nitra sa do Fortuna ligy dostala aj vďaka problémom Košíc.


Móda na turistiku: Oblečte sa tak, aby vás nič neprekvapilo

Pripravte sa na dobrodružstvo v prírode.

Niektorí športoví nadšenci tvrdia, že pešia turistika sa v posledných rokoch stáva „novou jogou“. Nadšenie z pohybu na čerstvom vzduchu, relatívne nenáročnej výbavy a možností vidieť mnoho zaujímavých vecí v ľuďoch konečne stúpa. Ide o návrat k tradičným spôsobom pohybu a športového vyžitia, ale v o niečo štýlovejšej podobe. Športová móda sa dostáva do každodenného šatníka a na módne prehliadky. Do svojich kolekcií zakomponovala prvky outdooru aj značka Lanvin, ktorá predstavila vlastnú verziu športových šortiek s bočnými vreckami, flisovej bundy a tenisiek. Hlavnými črtami športového outdoorového oblečenia však stále ostávajú funkčnosť a pohodlie. Poradíme vám, na čo všetko nezabudnúť, keď sa toto leto budete chcieť vybrať na turistiku. Hovorí sa, že najstabilnejším ročným obdobím z hľadiska počasia je jeseň. Leto je často nevypočítateľné, a preto sa počas neho treba do prírody vybrať s niekoľkými poistkami. Najväčším rizikom bývajú búrky. Predtým ako sa vyberiete do hôr, overte si predpovede a podľa toho si zariaďte aj výbavu plecniaka. Aj keď dážď nehlásia, pre pocit istoty si do batoha zabaľte aj pršiplášť alebo ideálne nepremokavé oblečenie a obuv. Základné pravidlo znie: nikdy nemôžete byť príliš prekvapení. Pri oblečení do hôr sa sústreďte v prvom rade na ich funkčnosť, nie na to, ako vyzerajú. Po funkčnosti sú dôležitými vlastnosťami aj odolnosť a cena. Vzhľad nasleduje až potom. Pravidlom číslo dva je obliekanie sa do viacerých vrstiev. Pomôže to najmä ľuďom, ktorí sú na vonkajšiu teplotu citlivejší, rýchlo sa potia alebo im býva zima. Jedna vrstva, či už tenká, alebo hrubá, vedie k extrémom – poteniu a následnému vyčerpaniu alebo nepríjemnému pocitu chladu a neskôr nachladnutiu či angíne. Ak chcete ísť s trendmi, siahnite po flaneli. Pôsobí rebelantsky, ale pritom sa hodí do prírody a príjemne hreje. Bonusom je, že je celkom fotogenický. Platí to aj v meste či len na obyčajnej prechádzke. No v horách pri fyzickej námahe sú zásoby vody ešte nevyhnutnejšie. Zabaľte si jej dostatok. Tri či štyri poháre vody by ste mali vypiť ešte predtým, ako sa vyberiete na pešiu turistiku. Vyhnite sa však kofeínovým nápojom, ktoré telo odvodňujú. Počas kráčania prírodou by ste mali každú hodinu vypiť aspoň 250 ml vody. Pite viac, ako si myslíte, že potrebujete. Ak na vás k tomu ešte „pečie“ slnko, na objeme vypitej vody pridajte. Ideálne sú minerálne vody. Minerály sa z tela potom vyplavujú a dehydratácia môže prerásť do nepríjemného úpalu, ktorý sme už mnohí zažili. Dokáže poriadne skaziť skvelý dojem z pobytu v prírode. Základ výbavy tvoria aj maličkosti, ktoré sa vždy zídu, či už vám, alebo vašim spoločníkom, prípadne nimi dokonca pomôžete aj náhodným okoloidúcim: Nie je žiadne hrdinstvo maximálne sa vyčerpať. Ak je priveľmi horúco, plánovanú letnú trasu skráťte. Celodenná túra je nereálnou predstavou, ktorá sa môže zmeniť na nepríjemný zážitok s negatívnym dosahom na zdravie. Ak vás počas dňa čaká horúce počasie, vyrazte zavčasu a pod slnkom strávte maximálne pol dňa. Oblečte si ľahké a vzdušné oblečenie, prijímajte veľa tekutín, nezabudnite na pokrývku hlavy a ochranný krém pred slnečným žiarením.


Nielen Kim spáchal hrozné veci, Trump zľahčoval porušovanie práv v KĽDR

Americký prezident zľahčoval hrôzy, ktoré sa udiali v KĽDR.

WASHINGTON. Pre dosiahnutie denuklearizácie KĽDR môžu Spojené štáty posunúť do úzadia porušovanie ľudských práv severokórejským režimom. Vo štvrtok zverejnenom rozhovore pre televíziu Fox News to naznačil americký prezident Donald Trump. Reagoval tak na otázky ohľadne svojho summitu s vodcom KĽDR Kim Čong-unom. Trump pripustil, že Kim spáchal strašné veci a nazval ich výrazom, ktorý možno preložiť ako tvrdý, drsný a zločinecký. Dodal, ale, že veľa ďalších ľudí urobilo tiež hrozné veci. „Môžem prejsť množstvo národov, kde sa stalo množstvo zlých vecí,“ vyhlásil. Podľa agentúry Reuters tým zľahčil obavy z Kimovho chovania v oblasti ľudských práv. Reuters už v máji napísala, že to vyzerá, že Trump zrazu vo vzťahu ku KĽDR ľudské práva opomína. Skôr pritom označil Kima za „šialenca, ktorému nevadí mučiť hladom a zabíjať vlastných ľudí“. Americké ministerstvo zahraničia v apríli zaradilo KĽDR medzi krajiny, ktoré každodenne porušujú ľudské práva. Vyšetrovatelia OSN prirovnali mieru tohto porušovania k zverstvám éry nacizmu a odporučili, aby sa severekórejskí činitelia zodpovedali pre Medzinárodným súdom. Sám Kim je podozrivý z toho, že nariadil vraždu svojho brata Kim Čong-nama vlani vo februári v Malajzii, rovnako ako popravu svojho strýka Čang Song-tcheka v roku 2013. Trump ocenil aj svoj vzťah s Kimom. „Myslím, že máme veľmi dobrý vzťah. Rozumieme si,“ uviedol na adresu muža, s ktorým si ešte nedávno vymieňali urážky. Prezident s Fox News hovoril pred odletom zo summitu v Singapure, kde Kim potvrdil svoj aprílový všeobecný záväzok k denuklearizácii KĽDR. „Myslím, že sme v určitom smere už urobili niečo veľmi historického. Ale pre mňa je úspech (až) keď je hotovo,“ povedal o cieli zbaviť KĽDR jadrových zbraní. V stredu Trump napísal na twitteri, že jadrové nebezpečenstvo zo strany KĽDR pominulo. Podľa amerického ministra zahraničia Mika Pompea USA dúfajú, že dosiahnu jadrového odzbrojenia v KĽDR v priebehu dva a pol roka. Výmenou Washington ponúkol Pchjongjangu bezpečnostné záruky a možné budúce zrušenie hospodárskych sankcií. Pozastavil tiež pravidelné americko-juhokórejské vojenské cvičenia. Spojené štáty neuvoľnia žiadne zo sankcií uvalených na Severnú Kóreu, kým nedôjde k "úplnej denuklearizácii" krajiny. Uviedol to šéf americkej diplomacie Mike Pompeo. Vyjadril sa tak na tlačovej konferencii v Soule, na ktorej vystúpil spolu so svojím juhokórejským aj japonským rezortným kolegom. Zopakoval, že Pchjongjang sa zaviazal vzdať svojho jadrového programu.Tlačová konferencia nasledovala dva dni po historickom summite amerického prezidenta Donalda Trumpa so severokórejským vodcom Kim Čong-unom v Singapure. Pompeo následne odcestoval do Južnej Kórey, aby informoval amerických spojencov o podpísanej dohode. "Veríme, že Kim Čong-un rozumie naliehavosti (denuklearizácie). Že to musíme spraviť rýchlo," podotkol.


Grécko nevydá Malte ruskú informátorku zavraždenej novinárky

Marija Jefimovová mala Caruanovej Galiziovej poskytovať citlivý materiál o korupcii politikov.

ATÉNY. Grécky najvyšší súd zamietol vo štvrtok žiadosť Malty o vydanie ruskej informátorky zavraždenej novinárky Daphne Caruanovej Galiziovej. Súd tak potvrdil predchádzajúci rozsudok nižšieho súdu z apríla, ktorý obvinenia vznesené voči ruskej občianke Mariji Jefimovovej označil za vágne, informuje agentúra AP. Práve Jefimovová (35) mala poskytnúť zavraždenej maltskej reportérke, ktorá písala o korupčných kauzách, zásadné informácie k jej investigatívnemu materiálu. Ako niekdajšia zamestnankyňa banky sa Jefimovová údajne dostala k dokumentom, na základe ktorých novinárka obvinila manželku maltského premiéra Josepha Muscata, že sa prostredníctvom istej panamskej firmy dostala k úplatku vo výške milión eur z Azerbajdžanu. Ženu, ktorú maltské úrady hľadajú od novembra, pretože nereagovala na predvolanie, podozrieva jej niekdajší zamestnávateľ, banka Pilatus so sídlom v ostrovnej krajine, z podvodu. Jefimovová však zrejme po vyhrážkach opustila Maltu ešte v júni minulého roka. V marci sa vzdala gréckej polícii obávajúc sa o svoj život. V súčasnosti je na slobode. Caruanovú Galiziovú, známu 53-ročnú investigatívnu novinárku, blogerku a ostrú kritičku maltskej vlády, zabila vlani 16. októbra bomba uložená v jej aute a odpálená počas jazdy. V súvislosti s jej vraždou pred súd predstúpili traja muži.


Šéfka katastrov obhajuje odmeny nárastom práce a výsledkami

Mária Frindrichová mala vyplatiť vyvoleným zamestnancom odmeny za viac ako milión eur.

BRATISLAVA. Informácie o odmenách pre zamestnancov Úradu geodézie, kartografie a katastra, ktoré zverejnila opozičná strana SaS, považuje jeho predsedníčka Mária Frindrichová za zavádzajúce. Odmeny sa totiž podľa nej nedelili medzi 60, ale takmer 240 zamestnancov a tvrdí, že úrad má za sebou výsledky. Liberáli upozornili, že Frindrichová vyplatila od roku 2013 vyvoleným zamestnancom odmeny za viac ako milión eur. Zároveň poukázali na to, že úrad, ktorý kedysi spravoval katastrálne, kartografické úrady a úrady geodézie, má dnes oveľa menej práce, pretože v roku 2013 vznikli namiesto nich katastrálne odbory patriace pod ministerstvo vnútra. Úrad by ich mal už len metodicky usmerňovať. Šéfka úradu geodézie konštatovala, že úrad je naďalej ústredným orgánom štátnej správy pre geodéziu, kartografiu a kataster nehnuteľností, ktorý riadi a zabezpečuje funkcie štátu v tejto oblasti. Tvrdenie, že úrad by mal oveľa menej práce, označila za nepravdivé. Vlani mu napríklad pribudla agenda od súdov. Aktuálny počet zamestnancov úradu je podľa Frindrichovej 237, keďže súčasťou úradu je aj Geodetický a kartografický ústav Bratislava. SaS v tejto súvislosti hovorila o 60 zamestnancoch. "Údaje o celkovej výške odmien zverejnené v médiách teda predstavovali odmeny pre takmer 240 zamestnancov, a nie pre 60 zamestnancov," podčiarkla. Dodala, že vedúci zamestnanci dostali v priemere 2500 eur dvakrát za rok a bežní zamestnanci 900 eur ročne. Minulý rok malo ísť spolu o takmer 580.920 eur, rok predtým 347.349 eur a v roku 2014 bolo na odmenách vyplatených 371.035 eur. "Odmeny súvisia napríklad s prevzatím agendy krajských súdov o rozhodovaní o odvolaniach voči rozhodnutiam o zamietnutí návrhu na vklad. Podotýkame, že napriek prevzatiu tejto pomerne rozsiahlej a náročnej agendy justičného charakteru nedošlo k navýšeniu personálneho stavu zamestnancov," zdôraznila Frindrichová. Tiež podľa Frindrichovej došlo k významnému nárastu metodického usmerňovania katastrálnych odborov, najmä v súvislosti s elektronizáciou výkonu verejnej moci, digitalizáciou katastrálnych máp a odstraňovaním chýb v katastrálnom operáte. "Aj vďaka metodickej činnosti ÚGKK sa za uplynulé roky výrazne zvýšila kvalita údajovej bázy katastra nehnuteľností. Verejnosti boli sprístupnené ďalšie portály, ktoré umožňujú lepší a rýchlejší prístup k údajom katastra. Na rozdiel od predchádzajúceho obdobia sa katasterportál aktualizuje na dennej báze, vďaka čomu už banky často nevyžadujú predkladanie výpisu z katastra nehnuteľností," vysvetľuje predsedníčka úradu. SaS tiež tvrdí, že úrad pod vedením Frindrichovej nie je kompetentný ani v čerpaní eurofondov. Podľa listov z Úradu vlády má vrátiť takmer 14 miliónov eur za porušenie pravidiel pri verejných obstarávaniach v súvislosti s projektom elektronického katastra nehnuteľností za zhruba 50 miliónov eur, ktorý niekoľko rokov mešká. Šéfka úradu sa bráni, že celý proces verejného obstarávania, v ktorom vidí Úrad pre verejné obstarávanie diskrimináciu možných záujemcov o dodanie diela, bol vopred odsúhlasený a potvrdený zo strany úradu vlády a neboli voči nemu uplatnené žiadne námietky ani revízne postupy. Úrad geodézie teraz rokuje s úradom vlády o splátkovom kalendári.


KOMERČNÝ OBSAH
Poznáte Punta Cana v Dominikánskej republike?

Predstavujeme vám región Punta Cana v Dominikánskej republike  a pridávame aj tip na vynikajúci hotel v tejto turisticky obľúbenej oblasti.

Článok bol pripravený v spolupráci s portálom dovolenka.sme.sk. Punta Cana je región v najvýchodnejšom cípe Dominikánskej republiky, v provincii La Altagracia. Pláže s bielym jemným pieskom, top hotely a nespočetné turistické atrakcie robia tento úsek pobrežia jednou z najobľúbenejších karibských destinácií. Prezradíme vám, čo je v regióne najlepšie a dáme aj tip na vynikajúci hotel. Atlantický oceán je v tejto oblasti plytký, teplý a na pobreží vytvára prírodné morské bazény. Tieto sú u turistov mimoriadne obľúbené pre pokojné vody a pôsobivé prostredie. Teplota vody sa počas roka pohybuje v rozmedzí 27 - 29 °C, najvyššia je v mesiacoch august - október. Pláže sú navyše plné zelených paliem a dostatku príjemného tieňa. Okrem dokonalých karibských pláží s postupným vstupom do vody nájdete v Punta Cana špičkové golfové ihriská. Turisti majú na výber 27 alebo 18 jamkové golfové ihrisko. Golfové kluby ponúkajú voľnú hru alebo špecializované golfové kurzy pre rôzne úrovne zdatností. Turistov poteší pestrá zmes vodných športov. V ponuke nájdete surfovanie, parasailing, paraglajding, potápanie a šnorchlovanie na úchvatným miestach. Môžete sa vybrať na rôzne výlety loďou, pozorovanie delfínov a veľrýb, previesť sa na rýchločlne alebo si zaplávať s delfínmi. Krásna okolitá príroda Punta Cana je ako stvorená pre dovolenkové dobrodružstvá. Ak patríte medzi aktívnych ľudí, môžete si vyskúšať početné lanové dráhy, safari výlety alebo zábavné parky. Nezabudnuteľné dobrodružstvo sľubuje vrtuľníkový výlet ponad palmami zarastené pobrežie. Milovníkov prírody nesklame výlet do ekologického parku „Ojos Indigenas“, v preklade domorodé oči. Je to súkromná chránená oblasť vlastnená a prevádzkovaná Ekologickou nadáciou Puntacana. Na ploche viac ako 600 hektárov sa nachádza krásna príroda nížinného subtropického lesa a dvanásť sladkovodných jazier. Pre deti je pripravená detská zoo s mnohými domácimi druhmi zvierat žijúcich v Dominikánskej republike.  Hotel Be Live Collection Punta Cana(4*) sa nachádza na slávnej pláži Cabeza de Toro a celý areál je obklopený veľkou tropickou záhradou. Hotel má výbornú strategickú polohu, približne 20 minút jazdy od letiska. Hneď v blízkosti sa nachádza Fishing Yacht Club, golfové ihriská a kompletné minigolfové ihrisko. V hotelovom komplexe majú hostia k dispozícii množstvo zariadení a veľký bazénový komplex s ôsmimi bazénmi, vrátane detského. Pre deti sú tiež pripravené mini kluby podľa vekových kategórií, detské ihrisko a ďalšie vybavenie pre pobyt rodín s deťmi. Hotel Be Live Collection Punta Cana(4*) ponúka v cene ubytovania prenájom kajakov a katamaránov, fitness, biliard, volejbal, stolný tenis, šnorchlovanie a ponory v bazéne. Za príplatok si môžete užiť kurzy potápanie, jazdu na koni, bicyklovanie a motorizované vodné športy. Pozrite si všetky termíny pre last minute zájazdy do hotela Be Live Collection Punta Cana(4*).


V bratislavskom Novom Meste by mal vzniknúť malý pivovar

BRATISLAVA. V bratislavskej mestskej časti Nové Mesto plánujú zriadiť malý pivovar. Mal by slúžiť na výrobu rozličných druhov piva, ktoré budú určené pre distribúciu do reštauračných prevádzok a pohostinských zariadení. Vyplýva to zo zámeru, ktorý spoločnosť Yvatrade Plus predložila na posúdenie vplyvov na životné prostredie (EIA). Malý pivovar General sa bude nachádzať v priemyselnej časti Bratislavy v existujúcom objekte na Magnetovej ulici 13. "Pri realizácii navrhovaného zámeru sa účelne využije časť objektu priemyselnej haly a upraví sa priestor na zabudovanie technologického zariadenia pre varenie piva," uvádza investor v zámere. Spoločnosť vysvetľuje, že pivo je kvasený, slabo alkoholický nápoj vyrábaný z obilného sladu, vody a chmeľu pomocou pivovarských kvasiniek. Pod pojmom malý pivovar možno rozumieť podnik s ročnou produkciou 500 až 2000 hektolitrov piva. Na Slovensku sa v súčasnosti prevádzkuje 45 malých pivovarov a ich počet narastá. Investor ráta s produkciou piva v množstve 1320 hektolitrov za rok. Pivo sa bude distribuovať v KEG sudoch a vo fľaškách, PET a sklenených. "Vo výrobe sa počíta s horúcou prevádzkou, šrotovým hospodárstvom - systém na spracovanie sladu, studenou prevádzkou - kvasenie a zrenie v kónických fermentačných tankoch a distribúciou piva," opisuje. S úpravou priestorov hodlá investor začať v septembri tohto roka a ukončiť by ju chcel v novembri. Predpokladaným termínom spustenia prevádzky je december 2017. Celkové náklady by mali dosiahnuť približne 250-tisíc eur. "Cieľom investície je prostredníctvom nákupu zariadení pre technológiu výroby piva zabezpečiť produkciu finálneho výrobku s dosiahnutím výrobného štandardu a jeho stabilitu zodpovedajúcu kvalite v zmysle potravinového kódexu. Pri navrhovanom technologickom vybavení a v navrhovaných podmienkach je predpoklad na dosiahnutie dobrej kvality piva," konštatuje spoločnosť s tým, že je rastúci dopyt po regionálnych pivách produkovaných malými pivovarmi.


Aj policajný pridelenec môže robiť pre tajnú službu

Policajný pridelenec

Kaliňák a jeho známi

Zvláštny výber

Armádni pridelenci zväčša robia pre vojenskú tajnú službu, u policajných sú ich kontakty s civilnou rozviedkou menej jasné.

BRATISLAVA. Popri polícii má svojich ľudí na slovenských veľvyslanectvách aj armáda a títo vojenskí pridelenci zväčša spolupracujú s vojenskou tajnou službou. „Vo väčšine štátov sú pridelenci súčasťou vojenskej spravodajskej služby a aj tam, kde nie, nejakým spôsobom spolupracujú,“ vysvetľuje pre SME niekdajší riaditeľ českej Vojenskej spravodajskej služby Andor Šándor, ktorý kedysi sám pôsobil ako vojenský pridelenec na českej ambasáde v Londýne. Či policajní pridelenci zvyčajne pracujú pre civilnú tajnú službu, nevie. „Nevylučuje sa to. Krycia legenda môže byť akákoľvek, a keď je niekto policajt spolupracujúci so spravodajskou službou, samozrejme, môže v cudzine pôsobiť ako pridelenec,“ vraví Šándor. Slovenská informačná služba do uzávierky neodpovedala na otázku, či v cudzine spolupracuje s našimi policajnými pridelencami alebo má na veľvyslanectvách vlastných ľudí. Podľa informácií denníka SME to závisí od toho, nakoľko dôležité sú pre SIS informácie z danej krajiny. Napríklad v Česku, Maďarsku či na Ukrajine má služba vlastných ľudí. Šándor priznáva, že v Česku boli za vojenských pridelencov vyberaní ľudia podľa zásluh alebo vzťahov s ministrom: „Je pravda, že na tieto posty bývajú vysielaní trafikanti.“ V prípade policajných pridelencov môže byť toto riziko podľa neho ešte väčšie. „Pretože mi uniká zmysel policajného pridelenca,“ vraví. Slovenskí policajti v cudzine totiž nemajú žiadne vyšetrovacie právomoci, medzinárodnú spoluprácu si zase vie kriminálka dohodnúť aj bez asistencie pridelenca. České Hospodářské noviny (HN) ešte v roku 2014 napísali, že miesta policajných pridelencov preto zanikajú. „Aj vďaka moderným komunikačným systémom nie sú potrebné,“ povedal vtedy pre HN predseda českých policajných odborov Milan Štěpánek. Ako fungujú trafiky medzi vojenskými pridelencami? Šándor opisuje napríklad príhodu z minulosti, keď Česká republika vyslala na Slovensko za pridelenca generála. Ibaže podľa zvyklostí hodnosťou sa prijímajúcemu štátu dáva signál, ako vážne to so spoluprácou myslí.  „Na tú funkciu a pre Slovensko to bola vtedy prepálená hodnosť, stačil pridelenec na úrovni plukovníka. Zastávam názor, že generála máme mať iba vo Washingtone a v Moskve,“ povedal Šándor. Pri vysielaní pridelencov sa tohto názoru pravdepodobne držalo aj slovenské ministerstvo obrany. Na webe má zverejnený zoznam armádnych pridelencov, podľa ktorého v 25 krajinách je za vojenského pridelenca vyslaný plukovník a iba v prípade USA a Ruska sú to vojaci s hodnosťou generálmajora. Armádni pridelenci sú predĺženou rukou ministra obrany v danom štáte. Napríklad pripravujú spoločné cvičenia a misie alebo si vymieňajú spravodajské informácie, zapojení sú aj do prípravy medzištátnych nákupov obrannej techniky. S pridelencami slovenskej armády v cudzine je spájané aj podozrenie z tunelovania vojenského spravodajstva. Róbert Tibenský, vojenský pridelenec v Izraeli v rokoch 2008 až 2011 a neskorší riaditeľ vojenskej tajnej služby, vraj zneužíval svoju funkciu, klamal nadriadených, v Izraeli vraj nabúral opitý. Polícia neskôr vyšetrovanie zastavila s vysvetlením, že žiadny z preverovaných skutkov nie je trestným činom alebo sú už premlčané. Tento text ste mohli čítať vďaka tomu, že platíte za obsah. Vážime si to.


Nemecký Lidl začal prípravy na expanziu v Spojených štátoch

Konkrétny počet predajní ešte stanovený nebol.

BERLÍN. Nemecký diskontný reťazec Lidl začal prípravy na expanziu v Spojených štátoch a prvú desiatku predajní by tam chcel otvoriť koncom budúceho roka. Firma v týchto dňoch začala hľadať vedúcich budúcich predajní na východnom pobreží USA, uviedla agentúra Reuters. Lidl v pondelok usporiadal pohovory s potenciálnymi záujemcami o miesto v Severnej Karolíne a v stredu plánuje podobnú akciu vo Fairfaxe v štáte Virgínia. "Dorazili sme do Ameriky a hľadáme talentovaných, priateľských a dynamických ľudí, ktorí budú rásť spolu s nami," uviedol Lidl na svojej webovej stránke. Podľa Reuters chce Lidl otvoriť ku koncu budúceho roka alebo začiatkom roka 2018 na východnom pobreží prvých 120 až 150 predajní. Hovorca Lidlu uviedol, že konkrétny počet predajní ešte stanovený nebol. Lidl pôsobí v Európe v 27 krajinách vrátane Slovenska.


Cena Fantázie 2016: Erik Kotlárik - Mesto spomienok

Predstavujeme vám postupne všetkých piatich finalistov (zoradené v abecednom poradí podľa priezviska autora) najprestížnejšej slovenskej literárnej súťaže v oblasti fantastických žánrov, Martinus Ceny Fantázie 2016.

Finalisti postúpili z prvého kola súťaže spomedzi 155 prijatých poviedok na základe bodovania poroty v zložení: Kristína Farkašová, Alexandra Pavelková, Katarína Čavojová, Erich Mistrík a Maroš Hečko. Hlasovanie sa začína 23. septembra uverejnením piatej finálovej poviedky a trvá tri týždne, do 14. októbra 2016 polnoci. Výsledky súťaže budú zverejnené 12. novembra 2016 na Medzinárodnom knižnom veľtrhu Bibliotéka v Bratislave. Johanka z Arku v plátovej zbroji z croisantov ozdobenej zlatým guldenom fajčí Ľudovítovi Štúrovi vtáka pred vchodom do Slovenského národného divadla. Ten ma v brade zapletené dve mrkvy a v ruke drží maďarskú gramatiku. A zatiaľ mokrý Juraj Jánošík švihá bičom zo syrových korbáčikov vyšpúlený Snehulienkin zadoček, prehnutý pokorne cez ružové sedadlo a opásaný zafírmi. Na javisku Kleopatra zaodetá v slovenskej vlajke predvádza striptíz s perleťovým náhrdelníkom. Koniec tmy nastal, oči uzreli svetlo a ja som oznámil poradie zostávajúcich kariet: červená kráľovná, zelený horník, guľový dolník, piková dáma, srdcová kráľovná.„SPRÁVNE! Súťažiaci číslo päť si zapamätal všetky karty z balíčka za menej ako jednu minútu. Po sčítaní výsledkov môžeme vyhlásiť víťaza. Mentálnym atlétom a výhercom svetového mnemotechnického šampionátu, organizovaného v Bratislave, sa stáva Milan Bača!“Nesie ma príval eufórie, ale aj tak si ukladám a triedim všetky detaily. Bígl bol fakt dobrý, ale to sa dalo čakať. Mal som s ním tú česť na šampionáte vo Valencii. Mastif prekvapil, nečakal som nič a dal mi veľkú príučku, keď ma trhol v číslach. Ale to dievča. Ofajalo väčšinu a dalo to až na druhé miesto. Žien veľa nesúťažilo a mne sa často nestávalo, že by som človeka nevedel zaradiť k psiemu plemenu. Ale v jej mandľových očiach bol amalgám pôvabu, ktorý prekonával hranice času a priestoru. Sladké línie jej tela vo mne rozochvievali harmonickú melódiu. Mal by som sa o nej dozvedieť viac, počas slávnostnej večere, ktorá sa mala konať dnes o ôsmej. Vedel som len, že sa volá Aiganysh a je z Kirgizska. Boli tri hodiny a ja som sa nevedel dočkať. Potreboval som sa ešte riadne prevetrať, a tak som si dal parádny downhill z Kamzíka. Mozog šampióna vyžaduje kvalitné okysličenie. A moje telo potrebuje zraziť hladinu adrenalínu, aby som sa pred tou cicou nesprával ako puberťák. Finalisti mnemotechnického šampionátu si boli bez problémov schopní zapamätať avantgardné básne, siahodlhé čísla a poradie kariet z celého balíčka, ale úplne zlyhávali v bežných životných záležitostiach. Okrem mňa. Fenomenálnu pamäť som využíval aj na balenie báb. Intelektuálkam a hipsterkám sa rosili okuliare, keď som spamäti recitoval Pásmo od Apollinaira. „Si zjavne mocná, lebo máš nadľudskú tvár, smutnú ako mier a krásnu ako samovražda,“ stačilo predniesť zo Spevov Maldororových a gotičky a metláčky sa rozpúšťali ako vosk. Blížil som sa k Meštianskemu pivovaru, kde sme mali rezervovaný stôl. Ostatní už pred vchodom čakali. Mastif nosil za každých okolností čierne okuliare a nebolo tomu inak ani teraz, uprostred hlbokej noci. Bígl sa nikdy nepozeral do očí, ale iba do zeme, až som čakal, že začne oňuchávať obšťaté pouličné lampy. No a Srnčí ratlík s umastenými vláskami a v zelenej vestičke vyzeral ako z iného sveta a možno z iného sveta aj bol. Ale tá exotická pipka sa neobjavila. No zbohom, sedieť s touto gulášovou zmesou bude horšie ako počúvať otca. No, to som otcovi asi krivdil. Vošli sme dnu a ona tam sedela. Krásna vo svojej dôstojnosti a dôstojná vo svojej kráse. Jednoduché čierne šaty jej splývali z nahých ramien a svetlo sa po nich kĺzalo ako perleťový vodopád. Ach, aké by to bolo vychutnať si jej kokosovú pleť na mojej posteli. V duchu som prisahal, že ak dnes nezískam aspoň jej číslo, tak sa spijem ako mužik. A dnes som veru nemal chuť na opijáš, ale na ňu. Preto som k nej sebaisto zamieril. „Ahoj, Aiganysh, čakáš už dlho?“„Pre mňa je každé čakanie dlhé.“„Ale keď má to čakanie zmysel...“„Zdá sa byť ešte dlhšie,“ vpadla mi do reči.„Potom čakanie na mňa nemohlo byť také hrozné,“ dodal som a pokračoval: „V sekcii Zapamätanie básne na čas si mi to pekne natrela.“„Väčšina mužov neznesie, keď ich porazí žena.“„Ak je tá žena taká úžasná ako ty, potom aj prehra chutí sladko.“„Poznáme sa krátko a už vieš, že som úžasná?“„No, ja mám pocit, že sa poznáme strašne dlho.“„A ja mám pocit, že to, čo hovoríš, je strašné klišé.“„Barman, jeden gin-tonic,“ zavelil som.„Typické pre muža.“ Dodala a povzdychla si. „Myslíš si, že mi ukážeš, aký si drsný, keď si objednáš alkohol.“„Ohľadom alkoholu mám takú teóriu.“„Som zvedavá.“„Totiž alkohol tiež pomáha činnosti mozgu. Je to podobné ako v prípade čriedy. Predátor zabije vždy iba slabé a choré jedince, ktoré tú čriedu vlastne brzdili,“ dodal som a trochu sa napil. „Alkohol robí to isté, ale v mozgu. Zabíja iba choré a slabé bunky, takže potom je mozog výkonnejší.“„Môj otec sa upil na smrť a ku koncu mu to veľmi nemyslelo,“ odvetila Aiganysh. „Zvlášť, keď bil mamu a nadával jej do kuriev.“„Prepáč, nechcel som sa ťa dotknúť.“„Nechcel, ale dotkol si sa. No, ja už budem musieť ísť.“V dokonale eliptickom oblúku, pripomínajúcom padajúci čerešňový kvet, vstala, objala okolo útlučkých ramien Srnčieho ratlíka, rozochvela miestnosť svojím úsmevom a zmizla. Tí ostatní psi si to hádam ani nevšimli. Sŕkali tie svoje ovocné džúsiky a bavili sa o akrostychoch a akronymoch a mentálnych mapách. Náhle sa Mastif sediaci oproti zahľadel na mňa skrz svoje okuliare a spýtal sa ma, či by som mu nedal svoje číslo. Vraj by sme si mohli vymeniť informácie ohľadne mnemotechník. Čisto profesionálne. Kývol som a hrkol do seba svoj drink. Veru, som muž svojho slova. Objednal som si ďalšiu rundu a ožral sa na šrot. Nastal koniec tmy a spolu s ňou miznú vlákna prasklín, vytvárajúce donedávna na prednom skle pavučinu, v ktorej boli pochytané krvavé špliechance. Roztrieskaná karoséria auta sa napráva do symetrických tvarov. Kosť z otvorenej zlomeniny na maminej ruke sa zaklapla ako švajčiarsky nožík, jej rozfranforcovanú tvár zaliatu krvou a hrôzou opäť pokrýva marhuľová pleť. A my sa opäť smejeme a cez otvorené okno vdychujeme vôňu predĺženého víkendu a leta. Zase tá istá nočná mora ako každú noc od nehody. A teraz sa ešte k opici búšiacej vnútri mojej lebky pridalo otravné vibrovanie telefónu. Zdvihol som.„Áno, Milan Bača. Správne. No... Nemám teraz nič na práci. Peniaze? Koľko? Účasť na výskume. Teda žiadny Herbalife. Fajn. Mám záujem. Dnes o 18.00. Pri Auparku. Budem tam!“Presnosť je údajne výsada kráľov, no ja sa za kráľa nepovažujem. Preto som prišiel len o tridsať minút neskôr, veď to miesto bolo aj tak kdesi v kukurici. So šéfom som sa stretol v presklennej klietke, ktorá pripomínala kanceláriu.„Myslel som si, že ste na naše stretnutie zabudli. Fridrich Frantz.“ Povedal šedivejúci teriér a podal mi tlapku so starostlivo zastrihnutými a nalakovanými drápmi. A ja som tú paprču prijal.„Vaše výkony na majstrovstvách sú fenomenálne. Za rok ste poskočili o pätnásť miest.“„Poviete mi aj niečo, čo neviem?“„Zaoberáme sa výskumom pamäti. Chceme si overiť niekoľko hypotéz.“„A ja mám byť laboratórna myš?“„Pokojne môžete byť aj laboratórny potkan.“ Štekol teraz Teriér.„Fajn, ak ma nebudete mučiť elektrinou a pitvať.“„V určitom zmysle vás pitvať budeme. Presnejšie vašu pamäť,“ odvetil a bolo vidieť, že by nemal problém ani s vivisekciou.„Čo odo mňa očakávate?“„Prídete sem trikrát do týždňa a zapamätáte si rad čísel a slov. Popíšete mi, akým spôsobom si tie čísla a slová pamätáte.“„Väčšina mojich techník existuje už pár tisíc rokov a základ nájdete v traktáte Rhetorica ad Herennium.“„My však potrebujeme sledovať, aké centrá sa vo vašom mozgu aktivujú. Umožní nám to pospájať si body a urobiť obraz.“ „Ja som spájal body a vytváral obrazy v časopise pre deti, ktorý mi kupovala mama, keď som mal sedem rokov.“„Už vám ten časopis mama nekupuje?“„Nie, pretože je mŕtva.“„To som nechcel,“ vydralo sa z jeho riedko osrsteného hrdla.„Ani ona nechcela umrieť pri autonehode a nijako jej to nepomohlo.“„A zaoberať sa minulosťou nijako nepomôže ani nám,“ dodal a pokračoval, „začneme s výskumom ešte dnes.“Nepočkal na môj súhlas a vnútil mi grcavozelený papier, na ktorom stál číselný rad 89-56-43-22-18. Na hlavu mi dlho nasádzali ťažkú prilbu s elektródami, až som vyzeral ako obeť šialeného vedca z lacného sci-fi. To bola tá ťažšia časť. Zapamätať si rad čísel bolo celkom jednoduché. Mal som číselný systém až do 99, pričom každé číslo malo svoj presný obraz. Stačilo ich iba pospájať do príbehu, uložiť do paláca spomienok a bolo to. Čím dráždivejší, smiešnejší a úchylnejší obraz, tým ľahšie zapamätávanie. To vedeli už antickí autori. A ako palác najlepšie poslúži skutočné miesto, ktoré už človek navštívil.89 – moja kozatá spolužiačka z deviatej triedy na strednej so zlatým guldenom na retiazke stojí pred vchodom do prezidentského paláca, stráženom dvoma ovcami v rovnošate, stláčajúc bradavkou zvonček. Otvára jej divožienka, ktorá má na prilbe dve mrkvy a uvádza ju do predsiene, kde na ružovom koberci tri mokré nahé nymfy hrajú na fujare, zatiaľ čo číslo 22 – alebo elfka so špicatými uškami – pompézne odhaľuje svoje pôvaby skryté pod zeleným plášťom zopnutým zafírmi. Z bohato zdobeného schodiska na ňu padá perleťový dážď, v ktorom sa umýva číslo 18, Popoluška, ktorá brady trpaslíkov používa ako uterák.Všetky svoje postupy a postupnosti som Teriérovi zopakoval, a on si to so svojou svorkou zapisoval. Nakoniec mi podal obálku.„Uvidíme sa o tri dni,“ dodal a štekol: „A snažte sa byť dochvíľny.“Za snahu nič nedám, pomyslel som si vytrácajúc sa s obálkou.   Cestou busom som ešte raz vošiel do paláca spomienok. Precvičil som báseň a rad čísel, aby som ich uložil do dlhodobej pamäti. Ten výskum im vraj pomôže pri liečbe Alzheimera a takých vecí. Nuž, s tou plnou obálkou v ruke som vedel, že určite ten výskum pomohol mne. Za tie prachy si budem užívať tak, aby som na to v živote nezabudol. Prišiel som domov. Môj byt pripomínal vzdialenú a vyblednutú spomienku poriadku. No ale predsa, poriadok sa zrodil z chaosu. A samovoľne. Na Aiganysh som zohnal číslo. Vytočil som. Ešte to nezačalo zvoniť a už som zložil. Veď o nič nejde, len sa dostať nad jej kolienka. Aby som dostal tú ázijskú kočenu, treba byť prefíkaný. Budem ju musieť vylákať von pod neutrálnou a chytrou zámienkou. Vytočil som znova. Napríklad, požiadať o stretnutie za účelom čisto profesionálnej výmeny mnemotechník. Píp-píp-píp. Číslo na ňu som dôstojne vyžobral od kamoša, ktorý turnaj organizoval. Zdôraznil, koľko predpisov na ochranu osobných údajov tým porušil. Niežeby ma to zaujímalo. Ale nech sa vyrozpráva. Píp-píp-píp. Už-už som išiel zložiť, keď sa ozval hlas: „Aiganysh Romanova, kto eto?“ „Ahoj, Aiganysh, tu Milan Bača, stretli sme sa na večeri.“„Spomínam si. To ale nutne neznamená, že sa chcem s tebou stretnúť aj teraz.“„Ako vieš, že sa chcem stretnúť?“„Nepamätám si, že by som ti dávala moje číslo. A ty si určite chceš dať pracovné stretnutie, aby sme prediskutovali mnemotechniky. Čisto profesionálne.“„No, to sedí.“„Ach, vy, muži, ste priehľadní ako sklo.“„A ja som práve taký tvrdý.“„Skôr by som povedala, že taký krehký. Chceš ma dostať do postele, čo?“„Ja teda, no, to nie.“„Takže sa ti nepáčim.“„To nie, ale...“„Chceš ma a nechceš mi to povedať. Máš strach. Typické.“„No, ja prepáč, nechcel som vyrušovať.“„Veď nevyrušuješ. Nudím sa.“„A čo to teda znamená?“„To znamená, že chcem ísť s tebou von, čo asi?“„A to si nemohla povedať hneď?“„Nechcela som, aby si si robil zbytočné nádeje. Stretneme sa dnes pri Eurovei o šiestej! Keď budem meškať, tak čakaj. Čau.“Zložila a ja som bol namrzený. Zrazu sa mi nechcelo potulovať sa s tou šikmookou mrchou po Bratislave, keď vonku zavýjal kurevsky studený vietor. Bolo poobedie a čas sa odrazu vliekol tak, že som umyl aj hajzel, ktorý už bol taký špinavý, že som si naň normálne bál aj sadnúť.   Prišiel som načas a ona tam už čakala. Jej silueta vyzerala ako jeden majstrovský ťah čiernym tušom. Usmiala sa s mäkkosťou prvého jesenného slnka.„Je skvelé vedieť, že dokážeš chodiť aj načas,“ povedala a prehrabla si svoje hodvábne vlasy.„Nuž, presnosť je výsada kráľov.“„A ty sa cítiš ako kráľ?„Len v tvojej spoločnosti, Aiganysh.“„A ja v tvojej prítomnosti cítim vanilkovú zmrzlinu,“ prižmúrila oči, „stačí, že sa na teba pozriem.“„To má byť kompliment?“„To má byť fakt. Pre mňa má každý zrakový vnem aj určitú chuť. Volá sa to...“„... synestézia.“ Doplnil som ju.„Správne. Vďaka tomu mám automaticky vytvorenú asociáciu a lepšie si tak veci pamätám. Napríklad 69 je pre mňa káva s karamelovou príchuťou.“Radšej som jej nepovedal, že 69 má pre mňa v ženskej spoločnosti za určitých okolností tiež špecifickú príchuť, a to ani synestéziou netrpím.„Ako si vlastne pamätáš údaje?“ vyšplechla na mňa svoju otázku, keď sme sa ocitli pred nábrežím Dunaja.„Triedim si ich do palácov spomienok. Keď navštívim nejaké mesto, zájdem do katedrály, galérie, proste do nejakej veľkej budovy. A vytvorím si z neho palác spomienok.“ Kráčame pozdĺž Dunaja a jeho hladina nesie svetlá, sny a sračky z celej Európy.„Ja zase umiestňujem svoje myšlienky do ulíc, ale tie nie sú skutočné,“ povedala do podvečerného ticha. „Ako napríklad Ulica plných úsmevov. Sú v nej meštianske domy s kovanými vývesnými štítmi, cítiť v nej pražené oriešky a veselý zvuk heligónky sa mieša s detským smiechom.“„Ja si zas vždy musím zapamätať rozloženie budovy – jej chodieb a miestností. Potom ich zabývam predstavami.“Večerný chlad nás obmýva a nadnáša.„To by som nevedela. Zapamätať si to. Zafixujem si určitý pocit, a ten pomôže vyvolať celú ulicu, celý systém.“„Typicky ženský prístup. Spoliehať sa na pocity.“„City sú skutočné, na rozdiel od predstáv,“ odvetila, „... a pretrvajú najdlhšie.“Zastala a zadívala sa na riečny breh: „Obraz je ryba plávajúca v prúde času, ale pocit je háčik, na ktorý ju ľahko chytíš.“„To sú zas nejaké úžasné ázijské múdrosti?“„Samozrejme, som predsa úžasná, som z Ázie a som aj múdra. Chceš sa ešte stretnúť?“„Myslel som, že už odchádzaš. Väčšina účastníkov turnaja zajtra ide preč.“„No, moja mama pracuje na kirgizskom veľvyslanectve. Takže sa ešte zdržím. Daj mi svoje číslo, Milan. Ozvem sa ti.“ Od rána som čakal na telefonát od Aiganysh. Skúšal som jej volať, ale nezdvíhala. Lialo ako z krhly a zavretý vo svojom byte som bol nútený sledovať, ako sa mi všetko vŕši v babylonských vežiach. Rozhodol som sa trochu si to upratať. Začal som teda s papiermi, ktoré obsahovali nápis Prísne tajné. Boli to moje analýzy pre Ministerstvo zahraničných vecí. Mal som ich dávno vyhodiť, vlastne som ich ani nemal mať doma. „Do riti!“ Z jedného papiera sa vysypali moje postrihané nechty. Mnemotechniky sa zdajú byť prežitky v čase internetových vyhľadávačov. Veď načo si pamätať to, čo môžem nájsť. Ale to, že má človek doma čínsku gramatiku a slovník, neznamená, že vie po čínsky. Pod elegantne pokrčeným dokumentom sa nachádzal tanier a pod ním som našiel banánovú šupku. Aby mohol človek niečo hodnotné vytvoriť, musí mať aj potrebný materiál. A na kvalite mojich analýz to bolo vidno, aj keď na disciplíne už menej. „Tú-tú-tú!“ ozval sa telefón a ja som po ňom skočil. Pritom som lakťom rozlial šálku s čiernym čajom, ktorý sa tu už nejaký ten deň archivoval. Mobil to schytal. Bleskovo som ho utrel do čerstvo ožehlených nohavíc a zdvihol. Bol to otec. Či môžem za ním prísť. Úplne som zabudol, že je pol ôsmej a o tom čase mi vždy volá. Akoby som bol malý fagan. Bol som však taký rozhasený, že som súhlasil.   V otcovom byte vládla totalita poriadku. Články, poznámky a knihy boli zatriedené železnou rukou v dokonale zarovnaných komínikoch. Chýbal tu mamin slobodomyseľný duch, ktorý by z tohto anorganického priestoru, plného ostrých hrán, spravil domov.„Ahoj, otec, rád ťa vidím.“„Po takom čase to snáď bude aj pravda.“„No, mal som toho veľa, vieš...“„Nepochybujem. Zvlášť, keď máš teraz prázdniny.“„No tak, tato...“„Máš pravdu, mal by som byť vďačný, že si vôbec prišiel.“„Dáme si partičku šachu?“ nadhodil som.„Prečo nie. Aj keď zas prehrám.“„Bol si predsa majster.“„Bol. A bol som aj profesorom filológie.“Figúrky sa s mäkkým klopkaním šikujú po dubovej šachovnici a prinášajú do ticha ozvenu lepších čias.Otec vysúva o dve políčka bieleho pešiaka.„Mnohým ľuďom na fakulte chýbaš.“Ťahám čiernym koňom.„A mne zase nechýba nikto, iba Laura.“Otec presúva bieleho pešiaka na C4.„Vieš, že minulosť nezmeníš.“Vrhám pešiaka na C5 a pokračujem tak v Benkovom gambite.„Máš pravdu, minulosť sa zmeniť nedá, ona zmení teba. Mal som vtedy šoférovať ja.“ Tatov pešiak pokračuje v ťažení a dobýva D5.„Vieš, že som vyhral mnemotechnický šampionát?“Môj pešiak práve napochodoval na B5.„Nie. Ale viem, že ťa vyrazili z roboty a máš prerušené doktorandské štúdium,“ dodal otec a vyhodil mi pešiaka z B5.„No, ale na niečom teraz pracujem.“Svojho pešiaka vysielam do bitky o políčko A6.„Predpokladám, že na nejakej slečne.“Kontruje otec, ťahá na A6 a zbavuje ma ďalšieho bojovníka.„Ako si to uhádol?“„Máš vyžehlenú košeľu.“Bránim sa strelcom z C6 a odpaľujem otcovho pešiaka zo šachovnice. Hráme teraz bez slov. Aspoň na chvíľu sa otec koncentruje iba na hru. Potom ma dostane do úzkych. Vstupujem do svojich palácov spomienok a otváram zložku Šachové partie. Vchádzam do Ermitáže v Sankt Peterburgu. Jednotlivé šachové partie sú na plátne zarámované ako obrazy bitiek. Zadívam sa na monumentálne plátno s názvom Karpov v. Kasparov a vstupujem doň. Zrazu letím ako orol nad bojové pole, vidím zošikované rady pešiakov aj dunivo sa valiacu jazdu. Mám riešenie! Nakoniec otcovi rozdrvím vežou jeho bielu kráľovnú. Potom rezignuje a jeho hra sa úplne rozpadne. Dávam mu šach mat, ale radosť z toho nemám.  Za hlbokej noci ma zobudila SMS od Aiganysh: „Dnes pred Prezidentským palácom o 18.30.“ Ráno sa mi takmer podarilo upratať byt. Konečne som sa rozvalil na pohovku. Zapínam správy a vidím, ako rozborenú ulicu pokrýva prach, rozstrieľané torzá sôch a ľudí. Zmučené ruiny domov obýva už len beznádej. Suť vôbec nepripomína, že tu kedysi stáli budovy stovky rokov. Vojna v Sýrii. Ako je možné, že dokážeme ničiť to, čo sme tak dlho a s námahou vystavali? Nechápal som. Zvlášť teraz som si tak nejak uvedomoval, aké ťažké je vytvoriť palác len v hlave. Vypol som to, aby som sa príjemne naladil na dnešné stretnutie. Nemohol som vydržať – prišiel som s predstihom a čakal. „Včera si mi nezavolala, Aiganysh.“„Povedala som len, že sa ti ozvem. Nepovedala som, kedy.“„Ale ja som čakal. A vieš, že každé čakanie je dlhé. Zvlášť, keď máš dôvod.“„To je kompliment, Milan?“„To je fakt.“„Fakty mám rada,“ povedala a usmiala sa.„A máš rada aj poéziu.“„Zvlášť poéziu pravdy. Preto som študovala logiku.“„To je výnimočná kombinácia, väčšina ľudí nenávidí pravdu aj poéziu.“Aiganysh sa pousmiala a chytila ma za rameno.„Milan, ukážeš mi tvoju obľúbenú ulicu?“Vzal som teda Aiganysh na Palisády. To miesto vibruje pozitívnou energiou, lebo má v sebe kompaktnú vnútornú krásu, ktorá prestupuje vrstvy histórie. Nakoniec sme prišli na Koziu ulicu. Pred vchodom do kníhkupectva ma Aiganysh zrazu chytila za ruku. Zľahka pootvorila ústa a jej pleť dostala ešte hebkejší odtieň. Našiel som jej pery a bolo to ako pre Odyssea nájsť po rokoch Itaku. Chuť leta. Roztápa sa na jazyku spolu so zmrzlinou. Čas je vtedy lenivý a prevaľuje sa spolu s horúcim vzduchom v dlhých vlnách. A práve na takej vlne som sa viezol od nášho bozku. Aiganysh bola viac ako dobrá na vyplnenie horúcich dní, kedy sa na človeka okrem šiat lepí aj nuda. Ukazoval som jej svoje obľúbené uličky v Bratislave a hľadali sme nové. Vymieňali si tajomstvá. Boli sme práve na prechádzke v Medickej záhrade. Aiganysh povedala, že je so mnou šťastná. Trápila ma však minulosť, ktorú mi pripomínala nočná mora. Po našom stretnutí som teda zobral svoj bajk a išiel si dať poriadny zjazd. Dnes som dal ten kopec dole rekordne rýchlo. Tep mi pulzoval v celom tele a bol som ešte pekne vyklepaný. Možno to nie je blbosť, skúsiť rekonštruovať udalosť cez pocity. Dal som si za glg vody. Všetky moje pokusy spomenúť si, čo sa počas tej autonehody odohralo, skončili neúspešne. Emócie vlastne fixujú spomienky najsilnejšie. Silnejšie než moje priestorové uloženie v palácoch spomienok. Aiganysh nehovorila celkom od veci. Ak si nedokážem priradiť spomienku k emócii, možno mi emócia pomôže vyvolať si spomienky. Otcovi by pomohlo, ak by vedel, čo sa vlastne udialo v deň nehody. Vyčítal si, že vtedy zostal na konferencii a nechal mamu šoférovať. Mama bola slnečný jazdec. Rovinkárka a pohoďáčka. Zrejme tú cestu v Čičmanoch nezvládla. Neviem. Pamätám si len ten náraz a potom ako mama plače a narieka a voda v potoku zurčí a nikto nás v tom lese nepočuje. Keď konečne prišla pomoc, mamu nedokázali vytiahnuť. Nakoniec ju hasiči vystrihávali viac ako pol hodinu. A stále bola pri vedomí, stále kričala od bolesti. Až kým nedostala injekciu, nezavreli sa za ňou dvere sanitky a ja som ju nikdy viac živú nevidel. Vlastne odvtedy som ani otca nevidel veľmi živého. Zavrel sa vo svojej minulosti. Možno by mu osvetlenie tej udalosti pomohlo zabudnúť a ísť ďalej. A mne zbaviť sa zlého sna. Možno... Ale za pokus to stálo. Sadol som si na kameň a nechal slnko, aby ma prestúpilo. Slnečné lúče sú prúd fotónov, ktoré nie sú ani časticou ani vlnením. Trochu ako spomienky. Nie sú izolovanými skutočnosťami, ale ani súvislým prúdom. Teplo do mňa prenikalo prinášajúc minulosť, budúcnosť a prítomnosť. Prchavé šťastie mi stúpa do hlavy spolu s bublinkami zelenej malinovky, ktorú mama kúpila. Náhle cítim záchvevy horúceho letného vzduchu, ktorý roztápa asfalt. Predavač natáča na paličku cukrovú vatu a ja mám pocit, akoby na ňu natáčal celý júnový svet, sladký a lepiaci sa na kožu. Stojím na parkovisku, mama kráča v ľahkých tyrkysových šatách a ja nasledujem jej štíhly tieň. Sadáme do auta. Po pár kilometroch čierna farba cesty a zelená opona lesa splývajú v neurčitý pás.„Kedy tam už budeme, mama, nudím sa!“„Milanko, zahráme si takú hru.“„To zas bude nejaká blbosť pre decká, že?“„Zlatko, musíš vytvoriť slovo, ktoré sa začína písmenom, ktorým končilo predchádzajúce slovo. Vyskúšame si to. Povedz niečo.“„NIEČO.“„Slovo niečo sa končí na o, teda ja musím povedať slovo, ktoré sa na o začína. Mám to, OPIS! A teraz ty!“„SYNTAX.“„Jaj, Milanko, to je ťažké... Slovo začínajúce sa na x, slovo začínajúce sa na x...“„Ty idiot!“ zrevala mama. Obtáča ma chobotnica hrôzy. Čas sa zhusťuje a jeho prúd ma pomaly obteká. Vidím rozďavené mamine ústa a čiernu masu auta, ktoré sa valí v protismere. Trúbenie, ktorého rázové vlny režú tkanivo mojej kože. Mamine nalakované prsty sú zatnuté do volantu, strháva ho do strany. Cítim, že sme sa odlepili od zeme. Čas zastal. Na chvíľu. Kmeň stromu sa absurdne približuje, stáva sa širším a širším. Pociťujem náraz. Avantgardne ostré vločky skla padajú. Mamine ústa sa roztvárajú ako ústa ryby. Bolestné výkriky nepočujem, akoby ich tlmila voda. Z maminej ruky šokujúco čnie biela kosť. Vykašliavam krv a bolesť a odvraciam zrak. V spätnom zrkadle badám miznúci tieň auta. Slovo začínajúce sa na X... Slovo začínajúce sa na X... Mám to, poznávačka auta sa končila na X! Cítim bezmoc. Polícia, polícia! To je predsa číslo 158. A zrazu sa čas zrieďuje. Mamine výkriky sa odrážajú od hradby ticha. Potok zurčí. Vietor tíško ševelí v korunách ihličnanov. Ihličnanov... Strieborný ihličnan! Bol predsa na kapote auta! Je to značka Citröen! Sme tu tak sami. Otváram oči. Zvečerieva sa a ja sedím na kameni, obmývaný chladom, ktorý odplavil mŕtvy deň na vrakovisko minulosti. Ale niečo z jej trosiek som vylovil späť. Oplatí sa mať kamoša na polícii. Hneď som mu povedal, že mi je jasné, koľko predpisov na ochranu osobných údajov poruší. K nehode došlo pred revolúciou. Vtedy poznávačku auta tvorili dve písmená označujúce okres a štyri čísla. Písmeno X bolo vyhradené pre autá diplomatov, no tiež označovalo okres Považská Bystrica. My sme havarovali pri Čičmanoch a tá Považská teda znela logicky. Chýbalo ešte prvé číslo, ale nakoniec to nevadilo. Vtedy sa po cestách preháňali viac-menej iba škodovky a aj taký zahraničný voz ako Citröen bola vzácnosť. V Považskej sa našiel iba jeden. Navyše bol odhlásený deň po našej nehode. Bingo! Nebolo teraz ťažké vypátrať majiteľa. Bolo to zviera obývajúce mramorový pelech v Bratislave na Vinohradoch. Druhý deň som si zobral bus a zvyšok si odšliapal. Gýčová vila sa krčila za vysokými múrmi. Má ten hajzel dôvod sa skrývať. Pred domom stojí nablýskaný germánsky voz. Takže rýchlosť mu stále vonia. A potom som ho videl. Pribratého pána v rokoch. „Ty kurva!“ pomyslel som si. Čakal som dlho a na ten moment, keď z neho vytlčiem dušu, nechcem zabudnúť.„Milan, stalo sa niečo? Dnes si nejaký divný. Teda, viac ako inokedy.“ „Len som unavený.“„To oddychovanie ťa teda vyčerpáva,“ odvetila Aiganysh a pohladila ma po tvári.„Ale, zúčastňujem sa na výskume pamäti.“„Nepovedal si mi o tom.“„Nebolo treba.“„Nemôžem si pomôcť, ale dnes voniaš ako zhorenisko.“„Tak to je rozhodne neobvyklá chuť,“ dodal som.„Rozhodne nie je príjemná. Prečo mi neveríš?“„Jasné, že ti verím.“„Dokáž to a povedz, čo ťa trápi. Uľaví sa ti.“Toľko dobiedzala, až som jej všetko prezradil.„Milan, ak ho zmrzačíš, na mňa zabudni.“„Ty tomu nerozumieš? Zabil mi matku a vlastne aj otca.“„Vieš, že minulosť sa zmeniť nedá.“„Vieš, že to, čo hovoríš je klišé, Aiganysh? Jasné, že minulosť za zmeniť nedá, ale môžem zmeniť jej význam.“„Vďaka pomste?“„Vďaka spravodlivosti.“„Len tvoj plán so spravodlivosťou nepočíta!“„Tá sviňa musí byť potrestaná.“„Brániť ti v tom nebudem, Milan. Ale ak ho napadneš, na mňa zabudni. Rozhodni sa.“ Bol som nasratý na celý svet a hovno sa mi uľavilo! Konečne mám pomstu na dosah. A teraz sa musím rozhodovať, či mám zostať s dievčaťom, alebo potrestať toho hajzla. Vybral som si. Vlastne som sa nerozhodol. Len som urobil to, čo som musel. Zistil som, kedy je ten zmrd najzraniteľnejší. Stál som tam. A čakal. A kovaná brána na jeho dome sa otvorila. A on vyšiel von. Vedľa neho sa kolísali blonďaté hlavičky jeho vnúčat. Vykĺzol som z tieňa a blížil sa. Potichu. Krok za krokom. Už som videl jeho tučnotou nariasený zátylok. Zovrel som v pästi horolezeckú karabínu, až mi kĺby zaprašťali. Bude to bolieť. Musí.„Dobrý deň, pán Langer,“ pozdravil som, „v osemdesiatom deviatom ste spôsobili dopravnú nehodu. Moja matka, Laura Bačová, pri nej zomrela. Vy ste z miesta nehody utiekli. Nechali ste ju tam. Umierať. Ja len, aby ste si to zapamätali.“„Dedko, čo ten pán hovorí? Starký, je to pravda? Dedo, prečo nič nehovoríš?“S potešením som sa pozeral, ako jeho tvár fialovie a popritom ho každé vnúča poťahuje za rukáv. Na krku mu navrel hrvoľ a ruky mu ochabli. Už to vyzeralo, že ho porazí. Ale to som nechcel. Už som mu neželal smrť. Ale aby žil so svojou minulosťou a hanbou. A bol vystavený opovrhnutiu tých, ktorých miloval. Deň za dňom. Rok za rokom. Odišiel som. Na spiatočnej ceste som sa zastavil u otca a všetko mu vyrozprával. Až keď videl záznamy z polície o poznávačke, uveril. A potom povedal to, čo mi nikdy predtým nepovedal: „Milan, som na teba hrdý. A ďakujem.“ V povznesenej nálade som sa náhlil na stretnutie s Aiganysh, aby som jej všetko vyrozprával. Karmínová, fialová a medená trikolóra súmraku spustila svoje zástavy nad mestom a spolu s ňou naplnili chvejúce sa povetrie mäkké odtiene svetla a ozvy nenaplnených snov. Vychutnávali sme si pôvab Palisád. „Milujem ťa, Milan,“ povedala a náhle sa začala nekontrolovateľne chvieť. Spoza príšerne drkotajúcich zubov sa vyvalila pena. Rukami šklbala moje oblečenie. Zosunula sa na zem ako stĺp a zvalila aj mňa. Okolo sa zhŕkli ľudia. Pár idiotov si to začalo natáčať na mobil. Pena, ktorá sa valila Aiganysh z úst, začala bublať na ružovo a jej chrbát vystrelil do oblúku. Okolo nej bol celý zástup. Vychcaný Mopslík, tupá Čivava, stará Vyžla. „Som doktor, pustite ma!“ povedal Chrt s obšúchanou koženou brašňou. Mliečnobielymi prstami chytil Aiganysh hlavu, ktorá poskakovala po chodníku. „Vy ste s ňou? Trpí na nejakú chorobu?“ spýtal sa a nečakajúc na odpoveď zroloval kožený popruh svojej tašky a vložil ho Aiganysh medzi zuby. „Sadni jej nad kolená. Nepočuješ?“ Snažím sa robiť, čo káže doktor. Nohy sa podo mnou vzpínajú. Nespoznávam jej tvár. Oči sa krútia a vystupujú von ako oči ryby. Záchranka je tu! Prichádzajú saniťáci a ďalší doktor. „Apaurin, vnútrožilovo!“ štekne Chrt. Injekcia preráža hodvábny úplet jej kože. Končatiny prestávajú útočiť v šialených kŕčoch. Teraz sa len morbídne chvejú ako huspenina. Aiganysh presúvajú na lôžko a nesú ju smerom k sanitke. Odhalené stehno, ktoré prevísa Aiganysh z nosidla a vyhrnutej sukne, vyzerá tak nepatrične. Na jednej červenej lodičke, ktorá drží len na špičke, sa odráža svetlo majáka.„Chem ísť s ňou.“„Ste jej manžel?“„Nie.“„Príbuzný?“„Nie.“„Tak bohužiaľ.“Lapiduch-fúzač naježil svoje chlpy a osrstenou rukou zabuchol dvere sanitky. „Úuuuúuuuúuuu!“ Rozozvučala sa siréna. A potom nastalo ticho. Špitál je prastaré božstvo, kamenné monštrum, ktoré rozhoduje, koho vylieči, uvrhne do šialenstva alebo pozmení na vzdialený obraz človeka. A jeho služobníci v bielych habitoch sú práve takí zlovoľní. Volal som Aiganysh na mobil, písal jej SMS. Odpovedala tak, že neodpovedala. A mne trvalo neskutočne dlho, kým som sa dopátral, kam ju vlastne previezli. Vraj si nemám robiť starosti, lebo je v poriadku. No pustiť ma k nej bez jej súhlasu nemôžu. Nakoniec som rezignoval. Nemalo význam skúšať ich presvedčiť. Vykutral som doma laboratórny plášť, ktorý bol prepálený ešte od experimentu na strednej škole, kedy som tak trochu ignoroval príkazy. Zobral som pod pazuchu štôs s dokladmi, nahodil som zaneprázdnený, odťažitý výraz a prebehol cez recepciu a následne do jej izby.„Dobrý deň, dúfam, že sa máme už lepšie, inak budeme musieť naordinovať púšťanie žilou a pijavice.„Mi-Milan?“„Osobne.“„Pre-prepáč... Nechcela som, aby... Hanbila som sa... Nikdy sa to... Nestalo predtým... Predtým vždy som stihla prášky zobrať...“Prikročil som k nej a objal ju. Cítil som, ako sa jej rozpálené slzy vpíjajú do mojej studenej tváre.„Milan, ja... Nechcem, aby si si so mnou pokazil život.“Vzal som do dlaní jej virtuózne prsty, ktoré sa tak sladko hrali so strunami môjho srdca.„Mám epilepsiu, vieš a teraz...“Zaboril som svoju tvár do pradávnej černe jej vlasov, aby som nevidel, nepočul a necítil nič iné ako ju, až do konca vekov...„A teraz budeme spolu, Aiganysh. Tu a teraz.“ Zvyšok slov zalial horúci karamel mojich bozkov. Celé to hľadanie a stretnutie zo mňa úplne vysalo energiu. Chcel som ísť do ulity svojho domova, ale musel som ísť opäť na výpadovku kvôli tomu výskumu a najmä peniazom. Text aj čísla začínali dosahovať absurdnú náročnosť. A tak som pozmenil taktiku. Každú slabiku som kódoval ako určitý obraz. Napríklad slovo KALOIN. KA bola karatistka, LO bola lovkyňa a IN bola inštalatérka. Celú sekvenciu som vkladal do piaristického kostola v Trenčíne. KALOIN bola karatistka, ktorá trénovala nahá, okrem čierneho pásu, zostavu kata rozbíjajúc holou rukou zadné lavice kostola, sprevádzaná piesňou Smack my bitch up od Prodigy. K hlavnému oltáru kráčala lovkyňa zaodetá iba v trstinovej sukničke, držiac kopiju osudu a hľadiac na inštalatérku, ktorá mala na sebe montérky, no nič viac, a snažila sa zaletovať potrubie na svätenú vodu pod obrazom nebeskej piety. Na pokraji vyčerpania som prijal obálku. „Dnes ste nepodali svoj obvyklý výkon. Nabudúce sa skúste viac sústrediť.“ Teriér švihol očami, pričom sa ani nespýtal na dôvod. Evidentne ho nezaujímal. Ale prašule sa mi hodili. Aspoň to s Aiganysh roztočíme a nahradíme si dni, kedy sme neboli spolu. Pôjdeme do nóbl podniku a necháme si naservírovať La dolce vita.   Aiganysh po prepustení nechcela ísť do žiadnej reštaurácie. Iba klenba neba sa jej zdala dostatočne vysoká po dňoch strávených v nemocnici. Išli sme k Železnej studničke. Vietor ševelil v perutiach jej polnočných vlasov. „Tie záchvaty spôsobuje nádor. Mám ho už od detstva.“ Suché a poskŕčané listy a plastové obaly sa šuchotavo plazili po rozpukanom asfalte. „A preto trpím aj synestéziou.“ Pod našimi nohami víri prach. „Ale teraz ten nádor začal rásť. Šanca na úspešnú operáciu je jedna ku tisíc.“ Vietor celkom ustal a len havran zakrákal. „To bude dobré, Aiganysh.“ Vietor sa opäť rozdul a rozdriapaná igelitka Tesco na pokrútenej vetve stromu s prízračným svišťaním viala ako zástava porazeného vojska. Spočinuli sme v spoločnom objatí, ale cítil som, že vnútri je každý z nás úplne sám.    Stretili sme sa v kalné ráno, špinavé a upršané na Hlbokej ulici. Nikto z nás nepredstieral veselosť. Držali sme za ruky, hľadajúc teplo počas toho chladného dňa. „Vieš, napadlo mi, že by sme mohli vytvoriť mesto spomienok,“ začal som vysvetľovať. „Náš život, naša osobnosť je suma vecí, ktoré si pamätáme.“ Vietor zavýja a kvapky sa s guľometnou kadenciou trieštia o okná. „Čas vnímame, lebo máme vo svojej hlave záznam o udalostiach. Ak spojíme naše spomienky, môžeme žiť večne. Jeden deň rozložíme na tisíce, milióny udalostí. A čím viac tých spomienok bude, tým pomalšie bude čas plynúť. Jednoducho spomalíme prúd času a jedna hodina bude pre nás celá večnosť.“ Sedíme v kaviarni nad šálkou čaju, ale zdá sa, že chlad zalieza aj dovnútra. Pokračujem vo výklade: „Spojíme tvoje ulice a moje paláce a vytvoríme mesto spomienok, kde budeme panovať spolu. A nikto a nič nás nerozdelí. Vytvoríme vlastný svet vo vlastnom vedomí. Stratíme sa pred ostatnými, stratíme sa pred smrťou.“ Aiganysh pozdvihla zrak a obsiahla ma svojimi očami. Jej pera sa chvela. „Milan, radšej by som svoj čas prežila v tomto svete, ktorý pre mňa zanikne. Vieš... Ešte som, no, nikdy som nebola s mužom. A rada by som bola dnes s tebou.“ A tak sme v ten deň, v tú noc boli spolu. Nebol som so ženou prvýkrát v posteli. Ale prvýkrát so ženou, ktorú som skutočne miloval. Aiganysh rozochvená vo svojej nahej kráse sa mi celkom odovzdala. Nikdy predtým som nepocítil úžas splynutia a nikdy som o ten pocit nechcel prísť.   Keď sme sa ráno lúčili, doľahla na mňa samota a ničotnosť. Aiganysh mala pravdu. Smrť je definitívna. Ale ak zachytím vnútornými očami každý detail dňa, odtiene jej smiechu, farbu bozkov a vôňu jej krokov, potom Aiganysh bude žiť. Stačí len zatvoriť oči a budem ju hladiť. A rozprávať sa s ňou. Moje pocity budú skutočné. V tom mala vlastne Aiganysh pravdu. Pocity sú to jediné skutočné, ktoré ostáva. Nepotrebujem smutnú realitu. Vybudujem si svoju vlastnú z pocitov a vnemov, kde budem šťastný. Vytvorím Mesto spomienok a zavriem sa v ňom. To, na čo som sa chystal, presahovalo svojou komplexnosťou všetky moje skúsenosti. Aj tie výskumné úlohy vyzerali ako detská hračka. Ak to však dokážem, oklamem smrť aj samotný čas. A to už stálo za to. Po dňoch úmornej práce bol čas na prvú skúšku. Zapol som stopky, zavrel oči a vrátil sa k svojmu majstrovskému dielu. K môjmu budúcemu životu. Vstúpil som do Mesta spomienok. Ulica Šťastných návratov mi za úsvitu vohnala do nosa sviežu brízu nadnášajúc čajky kresliace majstrovské piruety medzi rahnami deväťsťažňových karavel, ktoré smerovali spolu so vzducholoďami k siedmym slonovinovým vežiam citadely. Uzrel som mólo, ako sa šplhalo smerom do náruče oceánu a zároveň stúpalo ako rebrík do tmavomodrej morskej oblohy, strácajúc sa medzi súmostím spájajúcim hviezdy. Po dlhej prechádzke po vonkajšom obvode som prešiel do Pastelovej záhrady, vzdialene pripomínajúcej Versailles, predlho som sledoval, ako zlaté listy stromov v jemnom valčíkovom rytme padajú medzi antické sochy spolu so striebornými kvapkami vody tryskajúcimi z fontán. S príchodom súmraku priplávala proti prúdu času na elegantnom lotosovom kvete Aiganysh. Vystúpila majestátne na breh a potom sme splynuli v dlhom bozku. Otvoril som oči. Stopky ukazovali pätnásť sekúnd. Mne však tých pätnásť sekúnd, ktoré v realite uplynuli, pripadalo v mojom Meste spomienok takmer ako celý deň. Pokiaľ dosiahnem väčšiu komplexnosť vnemov, možno sa mi podarí vtesnať do jedného dňa tridsať, štyridsať rokov v mojom svete! Zbalil som veci a išiel som si opäť po svoju obálku.   „Nuž, pán Bača, dnes sa vidíme naposledy.“„Zdá sa, že zrazu máte naponáhlo.“„Čas sú peniaze, ako sám dobre viete, a my vás nepotrebujeme.“„Nerozumiem.“„Vaše pamäťové techniky sú vlastne šifry. Tajné správy kódujeme ako čísla a nezmyselné slová. A tie čísla a nezmyselné slová ešte vy kódujete ako obrazy. Ruská armáda pomocou šifier koordinuje letecké údery v Sýrii. Teraz máme zmapovaný celý váš systém a vyškolený tím ľudí, ktorý tie šifry ovláda, takže...“„Takže ma teraz zabijete, rozomeliete v mlynčeku na mäso a hodíte do Dunaja.“„To nie je potrebné. Nemáte nás ako ohroziť. Komu by ste to povedali? Kto by vám to uveril?“„Vy nie ste celkom normálny, že?“„Normálnosť je len otázkou definície. Páni vás vyprevadia.“ Ledva som sa spamätal a dvaja nasypaní pitbullovia so striebornými obojkami ma takmer vysotili von. Trochu som sa spamätal a pocítil som slabosť. Naplo ma a dávil som. Videl som mŕtve deti s vystrašenými očami a tvárami pokrytými žltým prachom, v ktorých zaschnuté slzy vyrývali biele brázdy. Rútiace sa budovy, ulice a sny. Všetky tie zábery. A ja som k tej mizérii prispel. Potreboval som byť chvíľu sám vo svojom byte a potom s Aiganysh.   Doma som na svojom stole našiel list. Dosť krátky. Asi preto som ho čítal tak dlho:Milan... Spolupracovala som s nimi... Nasadili ma, aby som lepšie pochopila tvoje pamäťové techniky... pochopíš... nemilovala som ťa... nehnevaj sa na mňa... Choroba bola iba podvod... Potrebovala som získať dôveru... Dodala som im aj tvoje analýzy... peniaze...... Zbohom.To slovo do mňa búšilo ako kladivo – zbohom, Zbohom, ZBOHOM. Pozeral som sa na veci, ktoré mi dala. Suveníry, spomienky, spojenia s minulosťou. Všetky som ich starostlivo zabalil do škatule. Tú som dal do vreca na odpad. Následne som zobral kladivo a všetko roztĺkol. Nakoniec som ten odpad hodil do smetiaka. To bola tá ľahšia časť.Ešte nikdy som totiž nezničil svoj palác spomienok. A teraz som mal zničiť celé mesto, celý svet. Nechcel som si z tej falošnej suky nič pamätať. Zavrel som oči a stál som na kokosovo bielom piesku pobrežia, sledujúc mólo a lode a hrdú citadelu spomienok. Zrazu sa zdvihol vietor a pokojné zrkadlo mora sa rozlámalo na tisícky stránok, ktoré sa trhali a lietali do vzduchu. Víchrica, ktorá sa prihnala, lámala rahná lodí ako zápalky, tie do seba narážali a stenanie praskajúceho dreva zaplnilo povetrie. Po pár úderoch srdca bolo dokonané. Horiace sťažne boli zapichnuté v mŕtvolne bielom piesku, medzi nimi tlejúce stránky kníh, osvetľujúc telá námorníkov zo všetkých kútov sveta. Blížil som sa k citadele. Prechádzal som pontónovým mostom, ktorého jednotlivé diely sa vznášali vo vzduchu, kde ich držali balóny. , Ich farebné hlavy jedna po druhej praskali za lúskania mojich prstov. Nebolo cesty späť. Hebké biele línie spájajúce sa v oblúkoch vytvárali palác Umenia, ktorý je podobný tomu vo Valencii. Aiganysh ma víta, zaodetá v tóge, perleti mesačného svitu a čiernych vlasoch, s ktorými sa hrá kocúrik. Náhle vzduch preťal hrdelný výkrik. Kocúr sa premenil na čiernu pumu a Aiganysh rozťal hrdlo. A teraz sa celý hemisférický komplex citadely otriasol. Uzrel som, ako presklenné steny praskli. Gigantické nohy mramorovo bielych výstuží zachvátili predsmrtné kŕče. Celá tá krásna budova vsadená ako vzácny diamant v strede môjho mesta sa smutne naklonila a potom jej biela lebka praskla. Aiganysh v tisícich podobách vypadávala do dravých vodopádov, ktoré ich niesli nahor, do temnoty zabudnutia. Nakoniec čierny vír vsiakol celú pevninu, celý svet, ktorý som stvoril. Tak zaniklo moje Mesto spomienok. Bol som takmer hotový. Prezliekol som sa a zobral som svoj zjazdový bicykel. Mal som chuť byť v skutočnom svete. Dnes pôjdem na svoj rekord, aj keby som sa mal zabiť. Veď čo môžem viac stratiť? Milan, som tu s tebou, v nemocnici, pri tvojom lôžku. Na mieste, kde mi doktor urobil rez, aby mi vyoperoval nádor, mi už vlasy takmer celkom dorástli. Niektoré veci sa však neobnovia. Držím tvoju ruku, Milan. Je taká vláčna a lepkavá. Taká nikdy nebývala. Šanca vyoperovať nádor bola taká mizivá, spomínaš? Iba jedna k tisíc, a tak som ti ani nepovedala termín operácie. Chcela som ťa ušetriť falošnej nádeje na dobrý výsledok. A tiež som vedela, že ty sa nevzdáš svojho plánu vytvoriť Mesto spomienok. Ale ty si iba kopal dlhú jaskyňu, kde by si na stenách videl len tiene skutočného sveta. Bol by si väzňom. A ja som chcela, aby si žil na svetle a slobode. Chcela som zničiť múry tvojej budúcej kobky, aby mohlo k tebe prísť skutočné šťastie. Preto som chcela, aby si ma nenávidel a chcel na mňa zabudnúť. Myslela som, že iba tak budeš skutočne žiť. Chcem, aby si vedel, že som ťa nezradila a ty si nespôsobil nič zlé. Išlo o normálny výskum. Nikto ťa v ňom nevyužil. Vedúceho projektu som však presvedčila, aby ti narozprával tie lži o vojne v Sýrii. Keď som mu oznámila, že trpím synestéziou, chcel ma zapojiť do svojho projektu. Moje postihnutie je vzácne a bola som teda pre neho zaujímavejšia ako ty. Využila som to. Kto však mohol vedieť, že tú operáciu prežijem? Kto mohol vedieť, že ty po páde z bicykla skončíš v kóme a tvoj zúfalý otec bude prvý, kto ťa nájde rozlámaného a s vypätím síl ťa prinesie do nemocnice? Kto mohol vedieť, že nájde aj môj list a teraz ma bude nenávidieť? Teraz si myslím, že som to mala vedieť. A možno preto sa deň za dňom pozerám a vidím, že tvoje viečka sa hýbu ako pokazené rolety. Prístroje monotónne pípajú a hučia a signalizujú, že ty žiješ. A chcem, aby si vedel, že pod srdcom žije aj naše dieťa. A žijem aj ja. Pre teba. Pre našu budúcnosť. Žijem našimi spoločnými spomienkami. Narodil sa v bývalom rímskom vojenskom tábore, konkrétne v Trenčíne. Tým sa dá vysvetliť jeho hlboká náklonnosť ku kultúre, vzdelanosti a neužitočnému filozofovaniu. Túžba živiť sa písaním existovala u autora od malička, a to spolu s túžbou stať sa kozmonautom. Bohužiaľ, sen o astronautike vyšumel niekam do vesmíru. Tým, že autor vyštudoval právo, získal dobrý základ na vytváranie fantasy príbehov, ktoré by ale mali vyznievať hodnoverne.


Kolumbijská armáda zabila lídra povstalcov

Odštiepenci z povstaleckej skupiny FARC odmietajú dodržiavať mierovú dohodu.

BOGOTA. Kolumbijského povstaleckého lídra, ktorý odmietol demobilizáciu na základe mierovej dohody s vládou z roku 2016, zabili pri sobotňajšej operácii ozbrojených síl. Oznámil to prezident juhoamerickej krajiny Iván Duque. Muž známy pod krycím menom Rodrigo Cadete bol popredným členom odštiepeneckej frakcie niekdajšej ľavicovej povstaleckej organizácie Revolučné ozbrojené sily Kolumbie (FARC), ktorá odmietla dodržiavať mierovú dohodu. "Dnes bol pri hladkej operácii zneškodnený zločinec známy ako Rodrigo Cadete, jedna z najobávanejších postáv terorizmu v našej krajine," vyhlásil Duque na podujatí v meste Manizales. Jeho vyjadrenie citovala agentúra Reuters. Minister obrany Guillermo Botero na rovnakom podujatí povedal, že Cadete zhromažďoval disidentov, aby vytvoril novú skupinu. Pri armádnej operácii zabili ďalších deviatich povstalcov a iných zadržali. Disidenti FARC majú podľa odhadov 1800 bojovníkov v asi 30 jednotkách po krajine. Mierová dohoda viedla k demobilizácii približne 13.000 príslušníkov FARC, z toho 6000 bojovníkov. Povstaleckú organizáciu premenili na politickú stranu, ktorá má v kolumbijskom Kongrese do roku 2026 zaručených desať kresiel. Príslušníci FARC bojovali proti kolumbijskej vláde viac než päť desaťročí. Konflikt v krajine si vyžiadal vyše 260.000 životov.


Iránsky novinár ušiel počas ministrovej návštevy vo Švédsku

ŠTOKHOLM. Iránsky novinár, ktorý sa zúčastnil nordického turné iránskeho ministra zahraničných vecí Mohammada Džaváda Zarífa, ušiel vo Švédsku od delegácie a požiadal v tejto škandinávskej krajine o azyl. S odvolaním sa na utorkové vyhlásenie Švédskeho úradu pre migráciu o tom informovala agentúra AFP. Podľa informácií úradu Amir-Tohíd Fazíl, politický komentátor ultrakonzervatívnej iránskej agentúry Moj News, "požiadal 21. augusta o právo na pobyt vo Švédsku". Fazíl cestoval so Zarífovou delegáciou v rámci jeho "nordického turné" po Fínsku, Švédsku a Nórsku. Ešte 20. augusta "keď som bol vo Švédsku, cez internet ma kontaktoval jeden z mojich teheránskych kolegov a povedal mi, že 'štyri (osoby) v civilnom oblečení prišli do redakcie s príkazom na tvoje zatknutie'," uviedol novinár v rozhovore pre švédsku televíziu SVT. Fazíl nedávno v článku zverejnil zoznam iránskych funkcionárov s dvojitým občianstvom v krajinách, ktoré sú z pohľadu Teheránu vnímané ako nepriateľské. Islamská republika pritom neuznáva dvojité občianstvo ako také. Irán sa podľa správy organizácie Reportéri bez hraníc (RSF) z hľadiska slobody tlače umiestnil na 170 mieste z celkového počtu 180.


Benedict Cumberbatch chce rovnaké honoráre pre mužov aj ženy. Inak hrať nebude

Herec založil produkčnú spoločnosť, v ktorej majú vyniknúť filmárky.

Britský herec Benedect Cumberbatch sa postavil na stranu žien v otázke rovnakých platov vo filmovom priemysle. V rozhovore pre magazín Radio Times naznačil, že herci s takým postavením, aké má aj on, by mali bojkotovať projekty, v rámci ktorých dostávajú ženy zaplatené menej než muži. „Rovnaká pláca a rovnaké miesto pri stole sú ústrednou zásadou feminizmu. Pozrite sa na kvóty a pýtajte sa, koľko za svoju prácu dostanú ženy. Povedzte im, že ak nedostanú rovnaký honorár ako muži, tak do toho nejdete,“ vyhlásil herec známy napríklad zo seriálu Sherlock či ako postava Doctor Strange. Cumberbatch je známym feministom, ktorý sa zasadzuje za rovnoprávnosť mužov a žien. Svoju filozofiu pretavil aj do projektu vlastnej produkčnej spoločnosti SunnyMarch, ktorá spolupracovala aj na jeho najnovšej minisérii Patrick Melrose. V nej stvárňuje rovnomennú hlavnú úlohu. V rozhovore však uznávaný herec prezradil, že sa chcú sústreďovať na projekty, ktoré budú viesť ženské autorky. „Som hrdý, že môj priateľ a biznis partner Adam a ja sme jediní muži v našej produkčnej spoločnosti. Naším ďalším projektom, do ktorého sa chceme pustiť, je ženský príbeh nakrútený pohľadom ženy o materstve v čase prírodnej katastrofy,“ priblížil. Vysvetlil tiež, že svoje známe meno používa na to, aby získal investorov a teda pritiahol viac pozornosti na spomínané ženské projekty. „Polovica publika sú ženy. A keď hovoríme o diverzite, pozrite sa na Black Panthera, ktorý je dnes tretím najúspešnejším filmom v celej histórii. Publikum máme, už je to iba o tom vyjednať priestor pre talentovaných ľudí,“ povedal Cumberbatch. Hoci filmov, v ktorých majú ženské postavy prevahu nad mužskými, je v súčasnej hollywoodskej produkcii ako šafranu, Cumberbatch by si v takom rád zahral. Nevylučuje, že by raz mohol byť vedľajšou mužskou rolou v snímke zameranej na ženy. "Ak je to dosť dobré pre Chrisa Pina vo Wonder Woman, je to dosť dobré aj pre Benedicta Cumberbatcha!" vyhlásil v rozhovore. Keď sa ho novinár spýtal, či by sa odvážil ukázať aj nahú kožu, napríklad v spomalenom zábere, ktorý by ho snímal detailne od hlavy po päty, odvetil so smiechom: "Áno, jednoznačne... aj so sexi kvíliacim saxofónom v pozadí? Hahaha, iste! Kým by to bolo zábavné. No musel by som sa pripraviť a byť v dobrej kondícii," uzavrel herec, ktorý je známy a rešpektovaný najmä pre seriózne a vážne úlohy.


Rusko a USA sa sporia o úlohe mierových síl OSN v Donbase

Rusko chce OSN len ako ochranku pre pozorovateľov OSN.

VIEDEŇ. Plán na rozmiestnenie mierových síl OSN na východe Ukrajiny nie je istý. Rusko a Spojené štáty majú iné názory na to, akú úlohu by tam mali tieto jednotky plniť. Obe strany vyjasnili svoje postoje na piatkovom zasadnutí Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE). Podľa agentúry DPA Rusko navrhlo vyslanie síl OSN do Donbasu s tým, že budú chrániť neozbrojených pozorovateľov OBSE, ktorí monitorujú hranicu medzi územiami ovládanými separatistami a vládnymi jednotkami. "To, čo navrhli pre misiu OSN, je nedostatočné," reagoval osobitný predstaviteľ USA pre Ukrajinu Kurt Volker v závere dvojdňovej schôdzky ministrov zahraničných vecí členských krajín OBSE, na ktorej boli prítomní aj šéfovia diplomacií USA a Ruska Rex Tillerson a Sergej Lavrov. Podľa Volkera by mali byť jednotky OSN nasadené až vtedy, keď sa separatisti vzdajú kontroly nad svojím územím. Argumentoval, že OSN bude musieť monitorovať nielen frontovú líniu, ale aj hranicu Ukrajiny s Ruskom, odkiaľ prúdi separatistom pomoc. "To, čo navrhlo Rusko, je zamerané na zmrazenie súčasného stavu," povedal. Šéf ruskej diplomacie Sergej Lavrov zasa tvrdil, že ukrajinská vláda blokuje pokrok v rámci plánu Moskvy na vyslanie síl OSN na ochranu pozorovateľov OBSE. "Chcú, aby táto mierová misia OSN bola de facto zahraničnou administratívou" v tomto vojnovom regióne, povedal Lavrov. Týmto spôsobom by sa táto oblasť vrátila späť pod Kyjev, hoci minská dohoda na ukončenie vojny z roku 2014 zahŕňala plány na autonómiu a voľby v separatistických oblastiach, dodal.


Macedónska vláda oficiálne informovala OSN o zmene názvu krajiny

Krajina sa oficiálne premenovala na Republiku Severné Macedónsko.

SKOPJE. Ministerstvo zahraničných vecí Republiky Severné Macedónsko oficiálne informovalo Organizáciu Spojených národov (OSN), jej členské štáty a tiež medzinárodné a regionálne organizácie o premenovaní krajiny. Ministerstvo vo štvrtok uviedlo, že im poskytlo potrebné správy.Macedónsko sa oficiálne premenovalo na Republiku Severné Macedónsko v utorok. Ide o výsledok prelomovej dohody s Gréckom, ktorá ukončila desaťročia napätých vzťahov medzi týmito dvoma krajinami a otvorila Macedónsku dvere do NATO. Úrady už vymenili staré nápisy na hraničných priechodoch s Gréckom za nové, s novým názvom štátu.


Neymar mal opäť problém, tentokrát s vlastným spoluhráčom

Edinson Cavani neprenechal pokutový kop Neymarovi.

BRATISLAVA. Futbalisti Paríža Saint-Germain neprehrali na domácom ihrisku už 38 zápasov v sérii. V nedeľu porazili Lyon 2:0, i keď góly nestrieľali hráči PSG. O oba presné zásahy sa postarali hráči Lyonu, vlastné góly si strelili obaja stopéri. Najskôr v 75. minúte prekonal Lopesa Marcelo, o jedenásť minút neskôr sa to podarilo aj Jeremymu Morelovi. Viac ako výsledok a nepresvedčivý výkon hráčov PSG pútali pozornosť roztržky medzi triom Neymar - Edinson Cavani - Dani Alves. Prvé náznaky nepríjemností na hracej ploche priniesli nahnevané reakcie Cavaniho na snahy Neymara prevziať rozohranie voľného kopu. Do celej situácie zasiahol Alves. Brazílsky reprezentant zobral Cavanimu loptu a prenechal ju Neymarovi. Napätá atmosféra medzi hráčmi parížskeho klubu vyvrcholila pri pokutovom kope. Paríž Saint-Germain v tom čase vyhrával 1:0. Kylian Mbappé bol faulovaný a rozhodca odpískal pokutový kop. Cavani sa rozhodol využiť príležitosť na zvýšenie náskoku a odmietol prenechať penaltu Neymarovi. Brazílčan nahnevane odkráčal preč. Uruguajský reprezentant Lopesa neprekonal. Brankár loptu vytlačil na brvno a tá sa odrazila meter pred bránkovú čiaru. Nervózny Cavani sa dožadoval uznania gólu a výrazne gestikuloval. Situácia medzi hráčmi PSG pobavila ľudí na internete a užívatelia sociálnej siete Twitter si stihli všimnúť, že roztržky medzi hráčmi sa preniesli i do virtuálneho sveta. Neymar prestal sledovať Cavaniho na Instagrame. Nepríjemnosti v hviezdnom parížskom tíme nie sú ojedinelé. Minulý týždeň v zápase Ligy majstrov medzi Celticom Glasgow a Parížom Saint-Germain mal Neymar problém s osemnásťročným mladíkom Anthonym Ralstonom. Po stretnutí mu Neymar odmietol podať ruku a namiesto zdvorilého gesta, Brazílčan súperovi niečo vravel a rukou si zakrýval ústa. Túto situáciu upokojil až Neymarov spoluhráč Marco Verratti, ktorý s mladíkom odkráčal preč.


Rýchla paella s plodmi mora

Pripravte si toto výborné jedlo typické pre všetky oblasti Španielska.

V hlbokej panvici na olivovom oleji speníme nadrobno pokrájanú cibuľu a posekaný cesnak. Pridáme šálku ryže a pomaly ju opražíme. Zalejeme bielym vínom a necháme prevrieť. Potom pridáme nadrobno pokrájané paradajky, šafran, soľ a opekáme, kým sa šťava neodparí. Potom postupne podlievame teplým vývarom. Potom pridáme dobre umyté morské plody (okrem kreviet), ryby a hrášok. Podlejeme vínom alebo vývarom a asi 5 - 10 minút prikryté podusíme. Na záverečných 10 minút pridáme krevety spolu s nasekanou petržlenovou vňaťou, ošúpanými pečenými paprikami nakrájanými na pásiky a mleté čierne korenie.


STĹPČEK PETRA SCHUTZAPrečo Smer nikdy neprekročí tieň zakladateľa

Detronizáciou Fica za jednou celou epochou v Smere zapadla opona. Straníci však veria, že tá druhá bude ak nie rovnako bohatá – to sa zrejme nedá, tak aspoň dlhá. Ešte ani Maďarič z disentu „by neodpisoval“ Fica. Návod, ako čítať budúcnosť, je trebárs žiadna podpora v strane pre Maďariča. Aj keby Fico zmizol z čela strany – na čo nevyzerá, mentálna kontinuita sa potiahne Smerom naprieč epochami. Či s Pellegrinim, či s niekým iným, žiadnym programom pre Slovensko, žiadnou víziou (a pod.), iba nadviažu na minulosť. Neprekročia tieň zakladateľa. V Smere šlo vždy len o moc pre samotnú moc a z nej plynúcu rentu. Nikdy nie o reformy, systémové zmeny a vôbec čokoľvek súvisiace s budúcnosťou krajiny. Vnútornú podstatu prednovembrovej mentality potvrdzoval Smer aj kopírovaním opatrení, ktoré si pamätali z čias totality. Stopa a vplyv zakladateľa sú natoľko hlboké, že za akúkoľvek fasádu sa skryjú v druhej epoche, zostanú navždy burleskou, akou boli a sú za Fica.


Pozrite si najlepšie momenty z prvej etapy Tour de France 2019

ONLINE

Hlas víťaza

Saganove vyjadrenie

Fotogaléria

Video

BRUSEL. Prvá etapa prestížnych cyklistických pretekov Tour de France 2019 sa skončila. Jej víťazom sa stal Holanďan Mike Teunissen, ktorý v závere prešpritnoval Petra Sagana a obliekol si žltý dres pre priebežného lídra pretekov. Slovenský cyklista Peter Sagan z tímu Bora-Hansgrohe získal prvé body do bodovacej súťaže. Slovenský cyklista Peter Sagan z tímu Bora-Hansgrohe získal prvé body do bodovacej súťaže.


PÍŠE GUY VERHOFSTADT
Únia po Bratislave: štiepenie

EÚ môže vybudovať model, ktorý by zvýšil investície, vytvoril pracovné miesta, ale súčasne zjednodušil chod inštitúcií.

Autor je bývalý premiér Belgicka, je predsedom Aliancie liberálov a demokratov pre Európu v Európskom parlamente. Copyright: Project Syndicate, 2016 Zoznam kríz Európskej únie sa neustále rozrastá. Popri odhlasovaní brexitu vo Veľkej Británii, zložitej situácii okolo poľského ústavného súdu, ruskej rozpínavosti, probléme utečencov a znovu sa prebúdzajúceho nacionalizmu najväčšie ohrozenie EÚ pramení zvnútra: je to kríza politického vedenia, ktoré ochromuje európske inštitúcie. Vedúci predstavitelia členských štátov EÚ (s výnimkou britskej premiérky Theresa Mayová) ako by to chceli potvrdiť, keď sa nedávno zišli v Bratislave, aby sa pokúsili dať najavo solidaritu a znovu naštartovať „postbrexitovský“ reformný proces. Účastníci dosiahli istý pokrok pri vytváraní európskej obrannej únie, čo by sme mali privítať, a tiež pripustili, že súčasný organizačný rámec EÚ nie je trvalo udržateľný; o zmysluplnej inštitucionálnej či ekonomickej reforme sa však hovorilo len málo. A odmietnutie talianskeho premiéra Mattea Renziho vystúpiť na záver summitu po boku francúzskeho prezidenta Françoisa Hollanda a nemeckej kancelárky Angely Merkelovej v podstate potvrdilo obavy, že bezradné vedenie len priživuje nefunkčnosť inštitúcií. Summit, ktorý mal byť demonštráciou jednoty, nakoniec odhalil len ďalšie štiepenie. Za toto posledné zlyhanie musia prijať zodpovednosť lídri EÚ. Predovšetkým musia prestať vydávať prázdne vyhlásenia. Inštitucionálna impotencia EÚ je zjavná predovšetkým pre jej nepriateľov. A tak dnes Únia stojí pred drsnou voľbou: skok k ďalšiemu zjednocovaniu, alebo neodvratný rozpad. Máloktorý Európan chce toto rozhodnutie urobiť. Mnohí politici sa obávajú, že za presadzovanie reformného programu EÚ zaplatia doma vysokú politickú cenu. Tvrdia, že naliehať na ďalšiu integráciu v súčasnej politickej atmosfére je neprezieravé a že EÚ by sa mala sústrediť na to, aby toho robila menej, ale lepšie. To je však falošný kompromis. EÚ by mohla vybudovať model integrovanejšieho ekonomického riadenia, ktorý by zvýšil investície, vytvoril pracovné miesta, ale súčasne zjednodušil chod inštitúcií tak, aby sa vyriešili časté náreky na prílišnú byrokraciu a nefunkčnosť. Len málo európskych lídrov zrejme chápe, že skutočným rizikom pre EÚ - aj pre ich vlastnú politickú budúcnosť - je status quo. A v situácii, keď populistické hnutia naprieč Európou dávajú tradičným stranám vo voľbách na frak, sa okno príležitosti k uskutočneniu skutočnej zmeny rýchlo uzatvára. Pritom to tak byť nemusí. Až príliš veľa vedúcich predstaviteľov nadbieha domácim nacionalistom a populistom v mylnom presvedčení, že si tým zachránia domácu politickú popularitu, namiesto toho, aby dali najavo skutočnú schopnosť vedenia a bojovali za spoločné dobro. Predzvesťou budúcej podoby európskeho vedenia budú nadchádzajúce parlamentné voľby vo Francúzsku a v Nemecku. V nedávnych nemeckých krajinských voľbách utrpeli CDU kancelárky Merkelovej aj jej vládny partner, SPD výrazné straty, čo by mohlo znamenať, že sa nemecká veľká koalícia ocitá pred všeobecnými voľbami plánovanými na budúci rok v ohrození. Podpora krajne pravicovej Alternatívy pre Nemecko (AfD) naopak stále rastie. Merkelová má dve možnosti: môže sa posunúť napravo, ako to robí bývalý francúzsky prezident Nicolas Sarkozy, ktorý sa znovu uchádza o funkciu francúzskeho prezidenta, alebo môže bojovať o politický stred tým, že sa naplno postaví zjednodušujúcim argumentom alterantívy. Voľba je jasná: Merkelová by mala zostať na pozíciách a bojovať, ale súčasne presadzovať alternatívne víziu modernizácie EÚ. Ak chcú lídri poraziť populizmus, musia začať brať ohľad na ľudí, ktorí v dôsledku globalizácie zostali pozadu, ale tiež musia rozptýliť mýtus, že existuje nejaké rýchle riešenie alebo že globalizáciu možno jednoducho vrátiť späť. Hoci populisti tvrdia niečo iné, protekcionizmus nezníži nezamestnanosť mladých ľudí ani nerovnosť príjmov. Ak členské štáty EÚ odmietnu obchodné dohody, o ktorých sa v súčasnosti diskutuje, vrátane Transatlantického obchodného a investičného partnerstva TTIP, potom sa podiel EÚ na svetovom obchode zníži a európska ekonomika utrpí. Rovnako tak platí, že ak sa eurozóna nedokáže ďalej integrovať posilňovaním svojich štruktúr ekonomického riadenia, potom súčasná finančná kríza v Európe pretrvá a bude brzdiť sociálnu mobilitu a podkopávať sociálnu spravodlivosť. Je načase, aby vedúci predstavitelia EÚ tieto argumenty účinnejšie vysvetľovali. Finančná kríza z roku 2008 rozpútala na celom Západe politický boj, ktorý stále prebieha. Postupne sa zmenil z bitky za zodpovednosť a reformu na konflikt vízií otvorenej a uzavretej spoločnosti, na konflikt medzi globálnym konsenzom a politikou operujúcou na národnej, miestnej, či dokonca kmeňovej úrovni. Ak má EÚ utíšiť vzburu proti globalizácii, voľnému obchodu a otvorenej spoločnosti, bude potrebovať viac lídrov a menej manažérov. Vedúci európski predstavitelia by, úprimne povedané, nemali byť takí hlúpi, aby vinu za vlastnú neschopnosť bojovať s nezamestnanosťou a znižovať nerovnosť zvaľovali na úniové inštitúcie, hypotetické obchodné dohody a utečencov. V súčasnej príručke krízového riadenia EÚ pomaly dochádzajú stránky. My Európania môžeme buď strčiť hlavy do piesku a nechať európsky projekt pomaly hynúť, alebo využiť súčasné krízy na začatie nového projektu obnovy a reforiem. Aj v tomto prípade je správna voľba jasná. Vedúci činitelia EÚ by mali Európanom ponúknuť novú spoločenskú zmluvu založenú na pochopení, že legitímne obavy občanov z globalizácie by sa mali stretnúť so spoločnou a pokrokovou európskou reakciou. EÚ bola a je významnou hnacou silou globalizácie a jedine EÚ dokáže pomôcť pri riešení jej dôsledkov. Európski lídri musia svojim voličom vysvetliť, prečo to nacionalizmus nedokáže. Tento text ste mohli čítať vďaka tomu, že platíte za obsah. Vážime si to.


V niektorých lokalitách Dúbravky sa objavujú diviaky

Diviaky sa objavili napríklad na uliciach Pri kríži či Ožvoldíkova, či pri obchode Homolova.

BRATISLAVA. Bratislavská Dúbravka upozorňuje svojich obyvateľov na diviaky, ktoré sa pohybujú po niektorých lokalitách mestskej časti. Objavili sa napríklad na uliciach Pri kríži či Ožvoldíkova, pri obchode Homolova či na ihrisku Strednej priemyselnej školy elektrotechnickej na ulici Karola Adlera. Obyvatelia by tak mali byť, najmä pri prechádzkach alebo počas športovania v lese, o čosi opatrnejší a pozornejší. TASR o tom v stredu informovala Lucia Marcinatová z tlačového oddelenia mestskej časti. Dôvodom toho, že sa diviaky objavujú v dúbravských uliciach, je jednak premnoženie diviačej zveri, ale aj fakt, že lesná zver je zo svojho prirodzeného prostredia postupne vytláčaná výstavbou či výrubom lesa. Podľa poľovníkov môže byť pritom diviačica nebezpečná, keď chráni svoje mladé. "Preto vyzývajú psíčkarov, aby nepúšťali svojich miláčikov voľne, pretože prirodzený pud núti psy prenasledovať zver a takto ju vyprovokovať k útoku," priblížila Marcinatová, pričom obozretnejší by mali byť aj samotní obyvatelia. Ak vo svojom okolí uvidia diviaka, môžu sa obrátiť na miestny úrad. "Po nahlásení diviakov alebo iných lesných zvierat informujeme mestskú políciu a poľovné združenie," doplnil prednosta úradu Rastislav Bagar. Zákon presne určuje postupy a vymedzuje oprávnené orgány, ktoré majú oprávnenie konať. Naposledy takto v mestskej časti zasahovali v utorok (9. 5.), kedy sa diviaky podarilo uspať, odchytiť a previesť na Devínsku Kobylu. Diviaky sú do 1. júla hájené, čo znamená, že sa nesmú strieľať, lebo chránia svoje mladé.


Carrefour dostal od súdu zelenú, svoje dlhy môže škrtnúť

Tri percentá peňazí dostanú dodávatelia, ktorým dlhuje prevádzkovateľ predajní francúzskeho reťazca. Mnohí z nich s ním znovu spolupracujú.

BRATISLAVA. Obchodný reťazec Carrefour neskrachuje a bude pokračovať naďalej. Súd mu vo svojom rozhodnutí povolil odpísanie svojich dlhov. Informáciu priniesol v utorok na svojom webe denník N.  „Máme informácie, že súd povedal áno,“ povedal denníku krátko pred obedom bývalý partner investičnej skupina Penta Jozef Špirko. O niečo neskôr už mal v rukách aj uznesenie súdu, ktoré súhlas s reštrukturalizáciou firmy Retail Value Stores, ktorá spoločnosť Carrefour prevádzkuje, potvrdzuje. Obchodná sieť, ktorá má na Slovensku päť hypermarketov, vymaže 97 percent zo svojich dlhov. Veritelia zo svojich 17,5 milióna eur dlhov uvidia niečo viac ako 430-tisíc eur.  Začiatkom leta obchodná sieť zmenila majiteľa. Novým akcionárom je niekdajší partner investičnej skupiny Penta Jozef Špirko. Predsedom predstavenstva sa v polovici júla stál Ján Vojtko, bývalý riaditeľ firmy Walmark. Členom predstavenstva sa vtedy stal Stanislav Šotník, samotný Špirko zasadol zas do dozornej rady. Skupina Penta je finančným partnerom spoločnosti NAMAV, ktorá je 45-percentným akcionárom spoločnosti Petit Press, vydavateľa denníka Sme.


Väčšina živnostníkov stále platí minimálne poistné

Platenie minimálneho poistenia sa v budúcnosti prejaví vo výšku dôchodku.

BRATISLAVA. V kategórii živnostníkov a samostatne zárobkovo činných osôb Sociálna poisťovňa aj minulý rok zaznamenala pokračujúci trend platenia čo najnižšieho poistného. Podľa údajov z registra bol v roku 2018 priemerný počet SZČO platiacich poistné na starobné poistenie z minimálneho vymeriavacieho základu 141.486, čo predstavovalo 75,15 percenta všetkých platiacich SZČO. Oproti roku 2017 ide o nárast podielu takto platiacich SZČO, pretože vtedy bol priemerný počet SZČO platiacich takéto poistné z minimálneho vymeriavacieho základu 133.852, čo predstavovalo 71,95 percent všetkých platiacich SZČO. "Opakovane upozorňujeme túto kategóriu poistencov, že odvádzanie minimálnych odvodov sa im v budúcnosti prejaví nielen na nižších sumách nemocenských dávok, ale aj dôchodku," zdôrazňuje hovorca poisťovne Peter Višváder.